NEKROBIOTIKA

(aneb jak nedojít k úhoně fyzické)

nic moc

srpen 1985

	Každá činnost, kterou vykonáme, každý pohyb těla, každá myšlenka, kterou pomyslíme, zanechá určitý otisk v mysli, a i tehdy, když tyto stopy nejsou na povrchu viditelné, jsou dostatečně silné, aby působily pod povrchem v podvědomí. To, co jsme, je každým okamžikem určeno konečným součtem těchto dojmů na mysl. Co já právě v tomto okamžiku jsem, je výsledkem konečného součtu všech dojmů mého předchozího života. Právě to je míněno charakterem. Charakter každého člověka je určen konečným součtem těchto dojmů. Převládají-li dobré dojmy, bude charakter dobrý, jestliže špatné, charakter bude špatný. Když člověk neustále slyší zlá slova, když myslí zlé myšlenky a dopouští se zlých činů, jeho mysl se naplní špatnými dojmy, a ty ovlivní jeho myšlení a jednání, aniž by si toho byl vědom. Skutečně, tyto dojmy pracují nepřetržitě, a jejich výsledkem musí být zlo. Takový člověk musí být zlý. Nemůže za to - konečný součet těchto dojmů v něm zplodí mocnou hnací sílu ke konání špatných činů. Bude jakoby strojem v rukou svých dojmů a ty ho donutí, aby činil zlo.

                                         Vivékánanda - Karma-yóga

Když jsem kdysi četl Vivékánandovu Karma-yógu, vypsal jsem si tento odstavec, neboť mě fascinovalo, jak dokonale sedí na dnešní dobu, zejména na ono znečištění sdělovacími prostředky, ač byl napsán nejspíš ještě v minulém století.

Ve svém článku se totiž nemíním zabývat chemickými jedy a škodlivými vlivy fyzikálními, ale právě jedy psychickými.
Pokud jde o první, je zřejmé, že není možné vyhnout se jim úplně, ale je možné, vybírat si např. potravu a prostředí, které jich obsahují relativně méně.
(Samozřejmě, že 99% lidí má v tomto případě typické sado-maso reakce:
"Když se nemůžu vyhnout tomu, abych pozřel jedinou molekulu nějakého jedu, tak budu naschvál žrát ty největší svinstva."
Podobně i v případě škodlivin karmických:
"Je jedno jestli člověk jí nebo nejí maso, neboť i rostliny jsou živé."
"Když se nemůžu chovat tak, abych nezabil jediného mikroba, tak se budu zrovna přežírat masem až budu blít."
Nemožnost absolutní čistoty je pro mnoho lidí záminkou pro zálibu v hnusu, perverzi. Mají snad za to, že zde je "úspěch" snazší?
... Domnívám se, že inteligentní člověk je schopen zamyslit se nad tím, jestli náhodou neexistuje i nějaký jiný přístup.)
Daleko závažnější jsou škodlivé vlivy psychické - ovlivňování podvědomí lidí televizí, rozhlasem, tiskem, filmy, detektivkami, aj.
Tyto vlivy se dnes všeobecně podceňují, a většina lidí hrdě tvrdí, že JE to nemůže ovlivnit. Problém však je v tom, že tyto vlivy nepůsobí ani tak na vědomí lidí, ale právě na jejich podvědomí, o kterém v podstatě vůbec nic nevědí. A tak nechávají celý den puštěnou televizi či rádio, i když pořad nesledují a věnují se nějaké jiné činnosti. Takové podprahové vnímání je však ještě daleko nebezpečnější, než kdyby pořad se zájmem sledovali, neboť takto působí na jejich podvědomí přímo, bez jejich vědomé kontroly. A tak se časem jejich podvědomí a chování změní, aniž by to sami zpozorovali.
Hodně lidí si změnilo charakter i jen tím, že o nějaké věci často mluvili "ze srandy". Každý si také vzpomene na nějakého zarytého odpůrce jisté organizace, který však do ní k velkému překvapení všech známých nakonec vstoupil. Problém je v tom, že podvědomá mysl nezná pojem "ne". - Buď se věcí zabýváte - jedno zda kladně či záporně - pak ony "dojmy" prohlubujete, nebo na ni kašlete.
(Samozřejmě, můžete se také věcí zabývat tak, že ji zařadíte do širších souvislostí. Je však třeba vědět, že pouhá negace se od věci samé neliší.)

Nejde však zdaleka jenom o zkažení charakteru a tím o horší chování jednotlivců navenek. Jde o něco horšího. Jde o možnost obrácení tohoto špatného charakteru proti vlastní osobě, a o to, že některé věci se stanou tak samozřejmými, že připustíte, aby je na vás jiní prováděli. Jde o vypěstování zranitelnosti lidí. A pak, v důsledku strachu z této zranitelnosti vzniká ovladatelnost a možnost zneužívání lidských sil. Jde o vznik trestu a ublížení.

Násilí je totiž možno rozdělit na trest a ublížení. Trest je vždy konán silou člověka, který je trestán. Je to obrácení jeho vlastní aktivní špatné karmy - špatného charakteru proti němu samotnému. Pokud si prohlédnete jakýkoli druh trestu, vždy shledáte, že je založen na spolupráci trestaného na svém potrestání. A také shledáte, že naprostá většina trestaných se ve svém trestu přímo vyžívá. Jsou na své potrestání pyšní. Tak jako se vyžívali v ubližování druhým (třebas jen v mysli), vyžívají se v ubližování sobě samým. - Vždyť masochismus je jen individuální sadismus, a sadismus jen kolektivní masochismus. Podstata obojího je stejná - špatný charakter.
Přijetí trestu je možné pouze po, třebas podvědomém uznání své viny. Jen tehdy, když uznáte sami sebe za nehodné - za vhodný objekt svých sadistických sklonů. Jen při změně sadismu v masochismus. To je však, vzhledem k tomu, že sadismus se vyskytuje vždy s masochismem pohromadě - dosud nebyl lékařsky popsán jediný případ sadisty, který by nebyl zároveň i masochistou (přípravářem masa), poměrně snadné.
Masochistické sklony jsou u dnešních lidí velice časté. Většina lidí pociťuje dokonce masochistickou rozkoš, když dojde ke zdražení předmětů jejich návyku - masa, alkoholu, tabáku... Nebo i věcí, které jinak ani nekupují. Stačí si všimnout, jak se na jaře, když se objeví první zelenina za mnohamístné ceny, ženou do front. Když pak ceny klesnou na přijatelnou míru, stejnou zeleninu si už nekoupí. I samo bezdůvodné stavení se do front není nic jiného než projev masochismu.

Lidé vůbec velmi rádi provozují činnosti, které ubližují. Ať vědomě nebo podvědomě. Ať jiným nebo sobě. Pokud má člověk sklon k ubližování ať sobě, třebas cukrem, tabákem, alkoholem; nebo jiným, například pojídáním masa nebo nadbytečným plozením dětí, je to známkou, že má špatnou aktivní karmu. Pokud se nebude snažit ji ovládnout, může se tato projevit ve velmi špatné podobě.

Pokud špatný charakter - sklon k násilí nemáte, nemůžete být nikdy potrestáni. Pokud je vám páchání násilí cizí, pokud nemáte špatné sklony, nikomu se nepodaří obrátit vaši sílu proti vám samotným. Pokud neskloníte hlavu na špalek, nikdy nemůžete být popraveni. Pouze zavražděni. Nevědomci v tom nevidí rozdíl. Ten je však značný - na popravě vždy nesete spoluvinu.
Špatné sklony však musí vyhasnout samy, v důsledku poznání jejich smyslu či nesmyslu. Nesmějí být potlačeny násilím. Pokud člověk nemá chuť na maso, je to známkou, že špatný charakter - špatná aktivní karma mizí, a pravděpodobnost, že by mohl být potrestán, klesá. Pokud však svou chuť potlačí násilně, může ho trest stihnout velmi brzy. Špatná karma se totiž bude chtít vybít.

Trest tedy na sobě provádí člověk sám, a osoby, které jej trestají, jsou pouze prostředníky, kterých k tomu podvědomě použije. Ublížení provádí někdo jiný.
Avšak i ublížení se děje silou člověka, kterému je ubližováno. Nepodílí se aktivně jako v případě trestu, ale pasivně - nechá si tuto sílu vzít a použít jí proti sobě. Dá svou sílu k dispozici tomu, kdo mu ubližuje.
Jak k tomu dochází?
Kdykoliv člověk považuje někoho za něco víc, než ve skutečnosti je, ať v kladném nebo záporném smyslu, posílá mu energii. Proto lidé touží po slávě - chtějí být považováni za něco víc než jsou. Publikum může skutečně dát sílu herci či sportovcům. Proto také lidé rádi někoho dráždí, štvou - pak jsou považováni za něco víc v záporném smyslu. Oběť je vidí jako daleko nebezpečnější než jsou, a opět získávají energii. Proto také malé děti zlobí. Opojení ze slávy a požitek ze škodolibé radosti jsou vždy projevem takto neprávem získané síly. Takový člověk se pak stává upírem - živí se energií druhých. Tím si však vytváří dluh, a v příštích zrozeních bude muset tuto sílu vrátit.

Pokud někdo považuje někoho za něco, čím není, posílá mu energii. Je velmi těžké se ztrátě energie bránit, neboť nezáleží pouze na myšlenkách probíhajících ve vědomí, ale především na sugescích působících v podvědomí. Takto vzniká např. tréma, kdy člověk považuje publikum za něco víc než čím je - dav nevědomců, a jakýkoliv jiný druh oslabujícího strachu.
Avšak tím, že někdo považuje sám sebe za něco víc, ještě energii nečerpá. Oběť mu ji musí dát dobrovolně, uznáním jeho nadřazenosti, třebaže se bude ve vědomé mysli bránit.
Proto vyčistěte své podvědomí od předsudků, a nepřijímejte žádné klamné sugesce, spatřujte v každém to, čím skutečně je, a nikdo vám nemůže uškodit. Stačí sugesce ignorovat.

Lidé však jsou velmi ochotní špatné sugesce přijímat. Čtením detektivek, sledováním válečných filmů v televizi a vůbec zálibou v poslouchání o neštěstí druhých si plní mysl samými špatnými vibracemi. Učí mysl zabývat se násilnými myšlenkami a činí tak sami sebe zranitelnými. Neboť takto zkažená mysl snadno, ba dokonce ráda přijme sugesci o ublížení. Zvýšená zločinnost tedy není způsobena tím, že by dnešní konzumní "kultura" vychovávala zločince, ale naopak tím, že vychovává oběti.

Před škodlivými psychickými vlivy nelze dostatečně varovat. Jejich působení je někdy dokonce tak silné, že úplně rozvrátí osobnost člověka. Psychiatrům jsou dobře známé "nemoci z povolání" - změny charakteru již u studentů určitých oborů. A jsou podniky, kde se pracuje právě s oněmi "informacemi", odkud každý měsíc odvážejí na psychiatrii ("k Chocholouškovi") několik zaměstnanců. Co se tedy dá proti těmto vlivům dělat?

Dr. Mišra říká: "Jóga je proces odhypnotizování." - Svět je postupným odrazem světů jemnějších. Co se nejdříve neuskuteční na jemnější úrovni, nemůže se projevit na úrovni hrubší. Napřed musí být sugesce, pak teprve hmotný projev. (Je dobré si připomenout, že anglické slovo "suggestion" znamená v první řadě "návrh".) Zrušíme-li tedy sugesci, zrušíme i její hmotný následek.

Nejlepším způsobem, jak se stát nezranitelným, je pěstovat ahimsu - neubližování činem, slovem, ani myšlenkou (jak ostatním, tak i sobě). Když vám bude i myšlenka na násilí cizí, nehrozí vám nebezpečí, že přijmete sugesci o možnosti ublížení. Mysl se takovými věcmi nebude chtít zabývat. Jenom mávnete rukou, řeknete si "blbosti", a půjdete dál.
Teorie je jednoduchá, praxe o něco těžší. Nejde přece jenom o vědomou mysl. Musíte ovládnout - vyčistit od nečistot i podvědomí. Je mnoho lidí, kteří na první pohled vypadají jako vtělená dobrota, a všichni je obdivují. Je to však jen povrch. Jejich podvědomí je plné špíny a nenávisti, které časem vyjdou na povrch. A pak jim nebude nejlépe.

Je třeba ovládnout svou aktivní karmu cvičením dokonalé činnosti - vše provádět s láskou. A naučit se dokonalému přijímání - z každé nepříjemnosti (a časem i příjemnosti) si brát poučení, a ne jen podráždění nervů. Nezůstat mělkými - je třeba přeorávat podvědomí do stále větší a větší hloubky a vyčistit i nejzazší kouty duše. Nejde to rychle, jde o dlouhodobou záležitost. Výsledky jsou však patrné již od samého začátku. - Schopnost ubránit se sugescím postupně stoupá.

Potrestání je záležitostí aktivní karmy - tedy ženské polarity, ublížení záležitostí pasivní karmy - tedy mužské polarity. Velmi zhruba je možno říci:

                    Kdo může být potrestán,
                    			není muž,
                    které je možno ublížit,
                    			není žena.

Samozřejmě najdete velmi málo skutečných mužů a skutečných žen, zvláště v dnešní době, kdy jsou polarity velmi pomíchány.
Muž je tedy bytost, která má aktivní karmu vyřešenu a rodí se proto, aby si vyřešila karmu pasivní, tedy přijala odplatu, a žena je naopak bytost, která má vyřešenu karmu pasivní a rodí se proto, aby se naučila ovládat své činy.
Proto bývá ženám přisuzována špatná povaha, neboť ženy ještě nemají své činy zvládnuty, a tak mají větší sklon konat činy špatné - ubližovat. Je však nesprávné proto ženu ponižovat. Je to její úděl. Stejně tak by bylo možné vysmívat se mužům, kteří tupě snášejí ubližování tam, kde by si žena ubližovat nedala, už proto, že je žena.

Snadno se řekne nekonat násilí a nechovat špatné myšlenky. Pokud tyto sklony máte, jsou rozrezonovávány okolím.
Proto je vhodné vyhýbat se špatným lidem, nečíst špatnou literaturu, neposlouchat špatné řeči, a naopak se stýkat s dobrými lidmi (satsang), číst duchovní literaturu a bavit se jenom o povznášejících věcech. A tak v sobě rozrezonovávat sklony dobré, rozdmýchávat jiskru duchovního života.
V Pataňdžaliho Jógasútře je doporučovaná metoda zvaná pratipakšabhávana - kdykoli se v mysli objeví nějaká špatná myšlenka, má člověk ihned myslit na její kladný opak. Ačkoli to vypadá jako myšlení na její negaci, a slovně tomu tak často i je, jde o něco jiného. - Je třeba uchopit pozitivní obsah tohoto nového pojmu a ten držet v mysli.

Vyčištěním své vědomé i podvědomé mysli od všeho špatného lze získat naprostou imunitu - nezranitelnost, nezastrašitelnost, neovládnutelnost.
Jógasútra dokonce říká: "V přítomnosti toho, kdo ovládl ahimsu, mizí nepřátelství."

... A tak si dovoluji tvrdit, že podobně jako v případě makrobiotiky, i v případě nekrobiotiky stojí v pozadí černí mágové, kteří tyto zákonitosti dobře znají.

AUM