K  O  C  K  A

napsáno asi na podzim 1982

vydáno až na podzim 1986

Kocka  (kabalistická kostka)

V  květnu 1952 za deštivého víkendu, v hotelovém
pokoji   dostal  Arthur   C.  Clarke  mimořádnou
inspiraci a napsal povídku "Devět miliard božích
jmen" (The  Nine Billion Names  of God). Povídku
o tom,  že existuje  skutečné boží  jméno, které
nemá  víc   než  devět  písmen.   Existuje  prý,
s vyloučením  směšných kombinací,  devět miliard
možných jmen.
  ...  Tuto  povídku   již  během  následujících
třiceti let nepřekonal.

   V  nedávné  době   se  stala  světovým  hitem
"Rubikova   kocka".  Velmi   důmyslný  hlavolam,
sestávající z 3 x 3 x 3 pohyblivých kostiček.
   Zřejmě  šlo  opět   o  mimořádnou  inspiraci.
A opět vynálezce svůj "vynález" nepřekonal.

   Obojí byly jen  odlesky, náznaky kabalistické
kostky.
   Co to však kabalistická kostka je?
Stručně: Trojnásobné překřížení gun.

   Překřížíme-li  guny  (tamas,  radžas, sattvu)
jednou,  získáme  čtverec  o  9  polích  -  onen
numerologický "tramvajový  lístek". Devět čísel,
devět čaker, devět úrovní  bytí. Každá guna bude
rozdělena   na   tři    aspekty   -   tamasický,
radžasický, sattvický.
   Můžeme pokračovat dál, a překřížit guny ještě
jednou.   Získáme  krychli   sestávající  z   27
kostiček. - Každá z 9 úrovní bude opět rozdělena
na    tři    stupně    (tamasický,    radžasický
a sattvický).    Tak   získáme    celkem   jemné
odstupňování,  asi dost  nepochopitelné člověku,
který  dosud  považoval  za  vrchol  rozlišování
dělení na jin a jang.

   Člověk má usilovat o dosažení vyšších úrovní.
Proto  např.  yógová  "anatomie"  uvádí jen sedm
čaker.  Člověk,   jakožto  bytost  třírozměrného
světa, má hadí sílu ve  třetí čakře. Odtud ji má
vést nahoru, ne dolů.  Proto nejsou čakry jedno-
a dvojrozměrného  světa  vůbec  zmiňovány,  a na
múládháru je pohlíženo jako na první čakru.
   Podobně  jsou  hebrejská  písmena  - tarotové
karty  přiřazeny  jen  aspektům  těchto  horních
sedmi čaker.  Z 27 stupňů  je bráno v  úvahu jen
7 x 3 = 21.

   Kabalistickou kostku získáme,  když v souladu
s uvedeným  překřížením gun  vepíšeme do  kostky
hebrejskou abecedu.

   Pro  přehlednost: Kostku  rozdělíme na vrstvy
od  zdola  nahoru  -  T,  R,  S.  Pak opět zleva
doprava:   t,  r,  s.    Získáme   numerologický "tramvajový lístek".

                     t  r  s
                   ┌—————————┐
                S  │ 7  8  9 │
                   │         │
                R  │ 4  5  6 │
                   │         │
                T  │ 1  2  3 │
                   └—————————┘

   Úrovně 1 a 2  zůstanou prázdné, dalším číslům
budou  přiřazena hebrejská  písmena álef  - šín:
trojce  první  tři,  čtyřce  další trojice, atd.
Můžeme  je  napsat  na  kostku  ve směru zepředu
dozadu.
   Tak  budeme  mít   kostku  popsanou,  i  když
stranově  převrácenou. Takto  orientovaná kostka
je však daleko  snáz uchopitelná představivostí,
a tak je tu popisována právě taková.

   Aby byla kostka popsána úplně správně, musíte
vyjít místo obvyklé orientace souřadnic x, y, z;
z orientace x', y', z'.

   (Mimochodem:  Jde také  o orientaci hebrejsky
psané knihy - řádky se  čtou zprava doleva - x',
stránky  shora  dolů  -  y',  a listováním ubývá
"výška" knihy - z'.)
   Tato,  pro  nesemitu  nepřirozená  orientace,
vycházející  ze  směru  psaní  zprava doleva, má
jednu  výhodu:  Tímto  způsobem  je možné vepsat
písmena na Rubikovu kocku,  a budou vám vycházet
barvy. Barvy na "kocce" jsou totiž uvažovány pro
pravolevý   směr.  (Pozdější   kostky  už   byly
vyráběny s rozložením  barev odpovídajícím první
orientaci.)

Barvy odpovídají dělení podle gun.
   Nejhrubší  rozdělení  -  rozdělení  na vrstvy
probíhá ve  směru žlutá -  bílá. Nízká tamasická
žluť  (barva  intelektuálů,  rozumu,  čísla  3),
a naproti ní sattvická bílá.
   Rozdělení  na "lístek"  pak je  v ose  zelená
- modrá.  Zelená  -  nejvyšší  tamasická  barva,
v podstatě žluť ovlivněná  sattvickou - kauzální
modří. Odpovídá  zhruba hranici tamas  - radžas.
Modrá  pak  je  barvou  nižší  sattvy - kauzálu,

barvou moudrosti.  Pohybuje se u  hranice radžas
- sattva.
   Dělení  na  kostičky   pak  má  směr  červená
- oranžová. Obě barvy jsou radžasické, ale různé
úrovně.  Červená odpovídá  nízké energii  Marsu,
oranžová blahodárné energii Slunce.

 žlutá <————+————————————————————+————> bílá  3
            |                    |
     zelená |<——————————————————>| modrá      9
            |                    |
            |  <——————————————>  |           27
            |  červená-oranžová  |
 ___________|____________________|___________
            |                    |
     tamas  |       radžas       |  sattva

   (Zhruba    jde   o    spektrum,   ale   barvy
odpovídající  Tamasu  a  Radžasu  jsou přehozeny
- fyzikálnímu  spektru by  odpovídalo pořadí gun
R - T - S.)

   Písmenům jsou  přiřazena čísla odpovídajících
tarotových  karet:  1   -  21,  případně  jejich
numerologický  součet (např.  19,  1  + 9  = 10,
1 + 0 = 1).
   Porovnejme  toto  přiřazení  s  jiným,  velmi
přirozeným: Přiložme na nárys, bokorys a půdorys
"tramvajový  lístek",  všimněme  si,  do kterého
čísla se určité písmeno  promítá, a pak tato tři
čísla   sečtěme.  Získané   číslo  se   bude  od
původního  nejspíš  lišit.  Bude  souhlasit  jen
u písmen  K  B  L. -  Odtud pochází název kabala
(kabbala).  (U  K  bude souhlasit už dvojciferné
číslo, u B a L až jejich numerologické součty.)
   KBL  jsou  tedy  písmena,  která "zachovávají
stálost", zůstávají stejná v obou přiřazeních.

   Náhoda?  Pravděpodobnost,  že  budou  vybrána
právě  tato  tři  písmena  je  1  :  2925. Navíc
i pořadí    písmen     KBL    odpovídá    jejich
numerologické  hodnotě: K  - 1,  B -  2, L  - 3.
Pravděpodobnost,  že  bude  odpovídat  i  jejich
pořadí  je 1  :  17  550. Zanedbatelná  není ani
skutečnost,  že  písmenům   náleží  právě  první
čísla:  1,  2,  3.  -  Mimo  jiné posunuje počet
pravděpodobnosti na 1 : 157 950.
   Je zajímavé, že slova, která obsahují písmena
KBL,   v   jakémkoliv   pořadí,   také  většinou
vyjadřují   pevnost,   kompaktnost,   spojování,
dávání něčeho dohromady:
kýbl, kabel,  klub, kloub, blok,  balík, bakule,
lučba, léčba (k - č), lebka, ...

Další vlastnosti kostky:
   Hebrejská písmena se  používají jako číslice:
A - Š,  1 - 300.  Nejvyšší písmeno na  kostce má
tedy hodnotu  300. A je  rovno 1. Půjdeme-li  od
něj  zpátky, získáme  i čísla  pro ona nepopsaná
místa: 0,9, 0,8, 0,7, 0,6, 0,5, 0,4.
   Písmeno tau - 400  je považováno za defektní.
Tady vidíme  proč. Jelikož konec  je opět spojen
se začátkem, následuje po  300 číslo 0,4, nikoli
400. Tau  tedy značí vyvyšování  se nad nejvyšší
existující  hodnotu. "Vyvyšování  se nad  Boha".
Pýchu,  která  předchází  pád.  -  Tento vzestup
a pád  je  možná  vepsán  i  do  samotného tvaru
písmena.

            ↓ת ‏

   Mezi fiktivním 400 a počátečním 0,4 je rozdíl
tisícinásobku. Těchto 1000 je  ono jód, které je
podstatou všeho.

   Také název nejvyšší  čakry - sahasráry, možná
pochází od "sahasra + árambh" - tisíc začátků.

   "Otáčením jódu vznikla ostatní písmena". Tuto
větu  je  možné  číst  v  různých kabalistických
pojednáních,   avšak  buď   bez  vysvětlení,  co
vlastně  znamená, nebo  s nějakými  spekulacemi,
vyznívajícími  ve smyslu,  že jde  o vznik světa
z bodu,   z   onoho   esoterního   jód  =  1000.
Skutečnost    je   daleko    prozaičtější.   Jde
o  obyčejné   jód  =  10,  v   hebrejském  písmu
znázorňované tečkou.
   Podíváme-li se na kostku, zjistíme, že, tvary
hebrejského  čvercového  písma  jsou  v podstatě
zaznamenané  pohyby  jódu,  bodu,  když  se  jej
budeme snažit  dostat otáčením, jako  u Rubikovy
kostky, na místo patřící tomu kterému písmenu.
(Není   to  zase   tak  jednoduché.   Nejde  jen
o otáčení, ale i o posuny. Tvar písmen však vždy
značí pozici na kostce.)
   Např.: Otočením i - י  o 900 dostaneme
r - ר , proti  i - י  se nachází v - ו , proti
z - ז  je ţ - ט , naproti o - ע  je ş - צ , atd.
   Je zajímavé,  že některé pozice  jsou dokonce
líp viditelné v latince  než v hebrejském písmu.
Otočení  o  900  -  L,  o  1800  -  U,  a pozice
uprostřed kostky - H.
   ... Zmíněný výrok tedy neznačí nic tajemného.
Říká pouze,  jakým způsobem byly  odvozeny tvary
hebrejských písmen.

   Původně   tedy  byla   místa  patřící  nízkým
úrovním  (prvních   šest  kostiček)  neobsazena.
(U Kabeláka jsem našel přiřazení tau a koncových
K  M  N  P  S.)  Tato  místa začali obsazovat až
Řekové, když rozšiřovali svou abecedu.

   Na   jejich  obhajobu   je  nutno   říct,  že
vycítili,  že na  nejvyšším místě  má být  Šivův
trojzubec*.  -  Všechna   přidaná  písmena  (22.
- 27.) měla, alespoň zpočátku, tvar trojzubce.
(V  hebrejském  písmu  byly  tři  zuby trojzubce
využity   k   vyjádření   trojnásobného  otočení
K o 900.)
   Řekové  pochytili  i  oněch  "1000" a spojení
této  tisícovky se  začátkem. -  Na začátku  teď
měli α - 1, a 1000 značili ",α ".
   Avšak při zaplnění celé  kostky abecedou o 27
písmenech  (27 písmen  s čísly  1 -  9, 10  - 90
a 100 - 900 probouzí  v podvědomí obraz zaplněné
kostky), jednak rozbili  starou symboliku, neboť
písmenům přiřadili nesprávná místa,  a pak, a to
především  -  přiřadili  písmena  i  oněm  dříve
prázdným místům, symbolizujícím nízké světy.
   Jelikož každý  zvuk má svou  mantrickou sílu,
používáním  takovéto abecedy  probouzeli nečisté
síly, které měly nakonec za následek zánik řecké
kultury.
   Arabové pak celý  tento systém okopírovali od
Řeků. Pochytili sice tisícovku a přidali ji jako
28. písmeno, ale  jinak se nevyznamenali. Systém
je řecký,  i když písmena  vycházejí z původního
počtu  jednadvaceti   písmen  hebrejské  abecedy
- všechna  nově přijatá  písmena jsou  vytvořena
z původních   přidáním   tečky.   Tedy  naprostý
nedostatek fantazie.
   Vzhledem  ke svému  tvaru bylo  arabské písmo
odvozeno  z  nějaké  staré  těsnopisné soustavy.
Těžko říct  zda řecké (která  je doložena), nebo
hebrejské.**
   Arabové  vždy  všechno  kopírovali  od  Řeků.
(Kromě  čísel, ty  převzali z  Indie, a  Koránu,
který  převzali  od  Židů  -  je to převyprávěný
Starý zákon.)  Mluvit o nějaké  svébytné arabské
kultuře je holý nesmysl.

   A tak  přejali i toto  špatné přiřazení, díky
kterému denně probouzejí  nečisté síly, které je
udržují na tak nízké  duchovní úrovni. - Je snad
někdo   náchylnější   ke   zlu   a   násilí  než
muslimové?***
   ...  Není zajímavé  přicházet na  to, jak  se
takovýmito  jednoduchými  počty  dají  zjišťovat
i takové  věci,  jako  některé  z  důvodů,  proč
zanikla   řecká   civilizace,   nebo   co  vedlo
k "arabskému problému"?

   Paradoxem    je,    že    dnešní    kabalisté
kabalistickou kostku neznají.  Vůbec ani nevědí,
jak vznikl název jejich učení.
   Pravděpodobně  je  to  tím,  že  kabala  byla
v pozdější době  vždy spojována s  magií. Tím si
kabalisté  vytvářeli  špatnou  karmu,  která jim
bránila v hlubším pohledu.
   ...  Nesouvisí to  i s  přidáním druhého  "B"
(kabbala) - písmene náležejícího tamasické guně,
a nesoucího číslo 2 - "číslo ďáblovo"?

   Clarke    pochytil   jednu    stranu   kostky
i s písmeny. Pochytil možnost kombinování těchto
písmen.  -  I  počet  možných  kombinací  zhruba
souhlasí.
   Rubik přišel s celou kostkou, otáčením jejich
částí, dokonce se  správnými barvami stěn. Avšak
bez písmen.
   Nyní přichází celá kostka.

   Neznamenalo  původně  slovo  "kabala" kostku?
Nepocházejí  slova  "cube"   (angl.)  a  "kaaba"
(arab.), znamenající krychli, právě z něj?

---
*)  Ve jménu  "Šiva" můžeme  spatřovat symboliku
překonání  "kostky" -  spojení nejvyšší  hodnoty
Š - 300 s esoterním I - 1000.
**)  Dnes  se  málokdo  zajímá,  jakým  způsobem
vznikla různá písma. - Kdo se například zamyslel
nad  morseovkou?  A  přitom  je  její  přidělení
značek podle frekvence písmen v angličtině dobře
patrné.
***) Přes všechny tyto zákonitosti se v poslední
době dokázaly určité  směry vzešlé z křesťanství
stát násilnějšími  a více podléhajícími  zlu než
islám.

Guny a bohové hinduismu

Pokud   jde  o   přiřazení  hinduistických  bohů
k jednotlivým  gunám,  panuje  všeobecný zmatek.
Každý je  přiřazuje, jak se  mu zlíbí, zpravidla
tak, aby svého oblíbence umístil co nejvýš, a na
boha odpůrců naházel co nejvíc špíny.
   Přesto  zůstalo dochováno  velmi staré,  snad
původní pojetí, a to právě tam, kde by jej nikdo
nehledal.  Je  zapsáno  v  Nátyašástře (učebnici
o divadle),  verších 92  a 93.  Nátyašástra není
příliš duchovní  spis, ale protože  chce působit
starobyle,  čerpá z  daleko starších  děl. Verše
znějí:

Vrchní část  obývá Brahma, ve  druhé je Šankara,
ve třetí sídlí Višnu a ve čtvrté Skanda. (92)
V  páté jsou velcí hadi  Šéša, Vásuki a Takšaka.
Takto  jsou,  pro   zničení  překážek,  umístěni
v žerdi bohové. (93)

   Když  si  to  zakreslíme,  dostaneme zajímavý
obraz. Zjistíme,  že oni "velcí  hadi" znamenají
zřejmě  hadí sílu,  stoupající po  žerdi Indrova
praporu  - tedy  zhruba "páteři",  až k nejvyšší
čakře,  sahasráře,  ve  které  pobývají  Skanda,
Višnu   a  Šankara.   Tamasickému,  radžasickému
a sattvickému  aspektu   této  čakry  odpovídají
v tarotu    písmena   K,    R,   Š.    A   jedny
z nejznámějších jmen těchto bohů jsou Kártikéya,
Ráma a Šiva. Nad tím vším dlí guny překonávající
Brahma.  Odpovídá   tajemnému  "jód"  kabalistů,
písmenu "i", které však  není totožné s oním "i"
patřícím do abecedy.  Písmenu, které značí "bod"
- počátek všeho  (proto se nad  "i" píše tečka),
či  čáru spojující  konec opět  s počátkem.  Jde
o ono  velké "I"  v angličtině  - ono  velké Já.
"jód"  z abecedy  odpovídá osobní  individualitě
- malému já.

(S  hebrejským "jód"  souvisí i psychoanalytické
"id".)
   Vidíme tedy, že přiřazení  bohů ke gunám není
tak jednoduché. Brahmu  vůbec nemůžete přiřadit,
protože je  "aguna", a u  Skandy, Višnua a  Šivy
nelze   mluvit  přímo   o  gunách,   protože  ve
skutečnosti   jde    o   tamasický,   radžasický
a sattvický aspekt sattvického  aspektu (jímž je
čakra  sahasrára)  sattvické  guny.  Tedy aspekt
aspektu guny.
   I když  se tyto aspekty  samozřejmě promítají
i do nižších úrovní.
   Ke  slunečnímu   bohu  -  Rámovi   si  můžeme
namalovat sluneční  kotouč, a Šivu  s jeho synem
Skandou  můžeme  spojit  hroty  měsíčního srpku.
Toto  spojení  syna  s  otcem,  tamasu  a sattvy
symbolizuje přímou cestu - syn může jít kdykoliv
za  otcem, aniž  by se  musel někoho  dovolovat.
- Nemá-li  člověk silnou  radžasickou gunu, může
přejít,  "skočit"  rovnou  z  tamasu  do sattvy.
Skanda ostatně znamená "Skokan".

   ... Indická mytologie je vůbec plná tantrické
symboliky.   Vzpomeňte  si   třeba,  jak  bohové
a asurové  kvedlali  oceán  mléka,  aby  získali
nektar nesmrtelnosti.
   Omotali  kolem  hory  Mandary  hada Vásukiho,
k jednomu konci se  postavili bohové, ke druhému
asurové  a  kvedlali.  Když  vykvedlali  nektar,
vypili  jej  bohové  všechen  sami  a asurům nic
nenechali.
   Hora Mandara symbolizuje "páteř", Vásuki hadí
sílu. Kvedlání  pak značí cvičení  s hadí silou,
které   má  vést   k  získání   "nesmrtelnosti".
Skutečnost, že kvedlání se zúčastnili jak bohové
tak démoni, značí, že  pro pročištění čaker jsou
třeba obě síly: jak kladná, táhnoucí nahoru, tak
záporná, stahující dolů. - Člověk ke svému růstu
potřebuje překážky.

   Nesmrtelnost   však  patří   jen  těm,  kteří
směřují nahoru.
   Kráva dojící, po čem  kdo zatouží, a strom na
kterém roste, co si kdo přeje, které se objevily
v průběhu  kvedlání,  značí  různé  nadpřirozené
síly,   které   se   mohou   na  duchovní  cestě
vyskytnout.
   Lakšmí,  která vystoupila  z vln  pak varuje,
aby se člověk nenechal svést pocitem štěstí.