B  E  Z  C  E  L  E  R
----------------------

                    aneb

               dopis přátelům

               přírodní výživy

	

                  léto 1983

Tuto  knihu jsem  napsal před  více než deseti
lety, během šesti týdnů, jako reakci na určité
makrobiotické materiály. Přesto ji mnozí dosud
považují za mé nejvydařenější dílo. Předkládám
ji proto v co  nejpůvodnější podobě a pokouším
se zachovat i co nejbližší grafickou úpravu.
Za její největší chybu  bych teď považoval, že
jsem se nechal přemluvit k tomu, abych psal až
v přehnaně pozitivním  stylu. A tak  z mnohých
pasáží vždy jasně nevyplývá,  že jde o kritiku
makrobiotiky,  a bez  znalosti makrobiotických
spisků  je  těžké  poznat,  že uváděná tvrzení
jsou přímým protikladem  toho, co makrobiotika
tvrdí, a tedy s ní neslučitelná.
                                        Ufon

            Děkuji všem dívkám,
            které mi byly oporou
            při psaní této knížky.
            Zejména jsem vděčen
            za verše
            Leslie Marmon Silk-ové,
            které se ke mně dostaly
            právě tehdy, kdy měly.

i

Úvod
----
   Napsat nějaký spisek  o jídle jsem zamýšlel
již  dřív. Čekal  jsem však,  až budu  mít víc
podkladů.  Nakonec  jsem  se  nechal  k  psaní
vyprovokovat.
   Do  spisování  této  knížky  jsem se pustil
zcela   nepřipraven.    Kdykoli   jsem   totiž
upozorňoval  na  chyby,   které  se  nacházejí
v makrobiotickém  učení, hned  se našel někdo,
kdo  mě  uklidňoval,  že  to  jsou zcela jistě
chyby vzniklé nesprávným překladem, při opisu,
že začátečníkům  není možné říkat  věci, které
by   nepochopili,   a   tak   dále.  Že  jádro
makrobiotiky je zcela  jistě zdravé. Líčili mi
stav v tom smyslu, jako že jak je makrobiotika
předávána dál  a dál, díky  lidské nevědomosti
se množí omyly a chyby.  A tak jsem se původně
chtěl jen vysmát lidské hlouposti.
   Když jsem se však  na věc podíval blíž, byl
jsem  nějakou  dobu  takřka  neschopen pohybu.
Zjistil  jsem, že  množství nevědomosti, místo
aby se směrem ke  zdroji učení menšilo, naopak
narůstá. Zjistil jsem dokonce, že makrobiotika
je šířena ze zlého úmyslu. - A zlým úmyslům je
lepší ani se nesmát.
   Zlo se nemá ani odpouštět. - Ne přímo. Máte
odpouštět  nevědomost.  Samozřejmě,  každé zlo
pochází  z nevědomosti.  A tak  se máte snažit
pochopit nevědomost, která  se za zlem skrývá.
Pak je můžete odpustit. Pak budete nad ním.
   ...  Zde jsem  však narazil  na nevědomost,
která  stokrát,  tisíckrát  překračovala  vše,
s čím jsem se dosud setkal.
   Většinou k člověku  přichází zlo přes mnoho
prostředníků. Každý  z nich k  němu přidá něco
své  obyčejné  nevědomosti a zlo se tak  stává

ii

lidštější.  Kuši  je  však  přímé černomagické
médium.
   A  tak  původní  záměr  použít makrobiotiku
jako  osnovu  ztroskotal  na  tom,  že jde jen
o nesouvislé žvásty, a úvaha, že bude možné se
spolehnout  na to,  že čtenář  zná několik set
stránek  makrobiotické "omáčky",  na které  by
bylo  možné navazovat,  skončila zjištěním, že
tato omáčka je hnusná, slizká, odporná.

   Jídlo rozhodně není  mým koníčkem. (Myslím,
že spíše  jím abych žil,  než abych žil  abych
jedl.)  Proto  není   v  mých  silách  sloužit
nějakými recepty. - Kromě otřepaných fórů jako
"dva  tenké krajíčky  chleba a  mezi ně  jeden
silný", apod.

   A  tak  jsem  napsal  něco  na  způsob malé
neabecední encyklopedie, zabývající se poměrně
širokou škálou jevů  nějak spojených s jídlem.
Mnoho  věcí  je   velmi  zestručnělých,  často
i zjednodušených,   aby   byly   co   nejsnáze
pochopitelné. Často píšu až zkratkovitě.
   Pokusil   jsem   se   látku   uspořádat  co
nejpřehledněji.  Přesto  asi  sem  tam  ponese
stopy  mého  obvyklého  stylu,  kdy  se  názvy
kapitol   příliš   nekryjí   se  zpracovávaným
tématem, a čtenář  je ponecháván na pochybách,
co je myšleno vážně a co nikoli.
   - Věci psané takovým stylem jsou vhodné pro
toho, kdo  se chce poučit,  ne však pro  toho,
kdo by chtěl poučovat druhé.

   V  textu narážím  na některá  témata, která
jsou  mnoha lidem  cizí a  nepřijatelná. -  Je
třeba, aby se zbavili falešných představ.

iii

   Například  převtělování.  Není  zdaleka tak
jednoduché, jak si mnozí  myslí. V podstatě je
to zachování energie na vyšší úrovni.
   Jedni  říkají,  že  životní  energie  se po
smrti  úplně  rozplyne,   druzí,  že  se  opět
všechna vtělí do jednoho  těla. Ani jedni, ani
druzí nemají pravdu.
   První  platí  jen  pro  duše  úplně upadlé,
žijící  zcela  nesprávným  životem.  - Životní
energie  pak  není   organizována,  nemůže  se
udržet pohromadě, a rozplyne se.
   U  velmi  vyvinutých   bytostí  je  životní
energie  naopak  organizovaná,  a  tak se může
vtělit do nového těla jako celek.
   ... Mezi tím je  celá škála různých úrovní,
kdy  dochází k  částečnému rozdrobení,  ztrátě
části energie, přijetí jiné, ap.
   Velmi nesnadné, ne-li  přímo nemožné je pro
většinu lidí přijmout existenci vícerozměrných
světů.  Už  i  jen  přijetí existence čtvrtého
rozměru   naráží  na   nepřekonatelné  obtíže.
I mnoho  fyziků se  cítí v  třírozměrném světě
natolik pohodlně, jsou v něm tak zabydleni, že
pokud   mají  uvažovat   o  čtvrtém   rozměru,
nazývají jím čas.
   Čas  však  je  pouze  zdegenerovaný rozměr.
- Není snad takovým  problémem zjistit, že čas
se  od  ostatních  tří  rozměrů  výrazně liší.
Stáří   předmětu   těžko   změříte   papírovým
měřítkem,  a ačkoli  můžete předmět  převracet
stranově i výškově, těžko se vám podaří otočit
jeho čas - aby mládl.
   ...  S ubožákama,  kteří chtějí  i na  poli
fyziky  měřit  čas  metrem  jako  na vojně, je
lepší se vůbec nebavit.
   Pokud  píšu  o  tom,  co  pramení  z jakých
pohnutek (zejména v kapitole o mase), budou se
mnozí   děsit  a   vzpouzet.  Je   však  třeba

iv

pamatovat, že myšlenkové děje probíhají vědomě
i podvědomě. Své podvědomí člověk nezná. A tak
i člověk,  který  má  své  vědomí vyčištěné od
všeho zlého, může mít ve svém podvědomí ukryto
mnoho špatných sklonů a vlastností.
   Ostatně psychiatrům,  kteří znají analytic-
kou psychologii, jsou tyto věci dobře známy.

   Aby tato knížka  stála na vlastních nohách,
a aby  nebyla znečištěna  špatnými myšlenkami,
vyloučil  jsem  z  prvních  tří  částí  zmínky
o makrobiotice.
   Jediné  s makrobiotikou  spojované termíny,
které  od  samého  začátku  používám, jsou JIN
a JANG.    Upozorňuji   však,    že   používám
přiřazení:  JIN  -  mužská  polarita,  a  JANG
- ženská polarita.
   -  Třebaže  je  převrácení  polarit v učení
o Jin a Jang staré snad 5000 let, neznamená to
ještě, že je správné.

v

Obsah
-----

Úvod ap.                                i - vi

I   část teoretická                     1 - 21
 Makrokosmos a  mikrokosmos - Vznik  člověka -
 Tři guny - Guny v  potravě - Polarity - Změna
 polarit - Přiřazení polarit - Rovnováha

II  část jídlová                       22 - 51
 Cukr -  Maso - Obilniny -  Zelenina - Některé
 látky, které  není možné doporučovat  - Čaj -
 Čokoláda - Pití - Půst - Technika ve stravě -
 Kdy a jak jíst

III část psychická                     52 - 72
 Čerpání   energie  -   Modlení  -   Pokora  -
 Soustředění  -  Uctívání   duchů  -  Vysílání
 energie - Náboženství - Drogy - Síly - Zdraví
 a štěstí - Boj s nemocí - Energetická bilance
 - Léčení - Sex - Sny a vidiny

IV  část kritická                      73 - 99
 Jak  vlastně vzniklo  učení o  Jin a  Jang? -
 Hlavní chyby  učení Jin a  Jang - Toto  berte
 jako pohádku,  skutečnost, nebo jak  chcete -
 Vznik  makrobiotiky  -  Chyby  makrobiotiky -
 Kuši, makrobiotická  modla č. 1  - Aspoň něco
 dobrého

V   část závěrečná                   100 - 108

vi

Synonymický slovníček
---------------------

cesta  nepřímá   -  bhakti  -   cesta  citu  -
náboženství

cesta přímá - karma-džňána - meditativní cesta
- cesta zenu

JIN  -  tamas  -  pasivita  -  tupost - mužská
polarita - vyčerpanost

JANG  - radžas  - aktivita  - neklid  - ženská
polarita - energie

KI -  Šakti - Energie,  též energie, aby  text
nevypadal příliš německy

meditace -  přímé nazírání - dhjána  - čchan -
zen - nahlížení do kauzálu - kosmické vědomí

1
                      I

Je třeba začít od samého začátku

Makrokosmos a mikrokosmos
-------------------------
   Využijme toho, že "co  je dole, je jako to,
co je nahoře", a ukažme si na obrázku lidského
těla,  jak  se  do  něj  promítají  jednotlivé
úrovně bytí - úrovně n-rozměrných světů.

9 sahasrára       Sattva
8 ádžňa

7 višuddha
-----
6 anáhata         Radžas  JANG
                  - "tři ohně"
5 manipúra

4 svádhišthána = "hara"
-----
3 múládhára       Tamas    JIN
2 "číslo ďáblovo",hvězda -
  etymologicky "dvězda"
  (kolena - "o kolečko víc")

1 zničení  -  jáství  bytosti,
                  která  klesla   až  sem,  je roztrháno  a  její  karma  je  rozdělena  mezi ostatní bytosti

   Tyto  úrovně můžeme  zapsat do numerologic-
kého "tramvajového lístku":

T, R, S - guny
t, r ,s - aspekty
 jednotlivých gun
     
2

   Do  tohoto obrazce  můžeme vepsat  jeden ze
symbolů života - šesticípou hvězdu:

   Šesticípá   hvězda  je   složena  ze   dvou
trojúhelníků:

 lingam       1 + 3 + 5 = 9
 (penis)

 jóni         2 + 4 + 6 = 12
 (vagína)

   Vynásobením těchto čísel dostaneme posvátné
číslo tantriků:

     9 x 12 = 108          ♂  x  ♀  = 108

Připouštím,  že  symbol  šesticípé  hvězdy  je
poněkud   strnulý,    kdežto   čínský   symbol
vyjadřuje pohyb, vývoj.
   Čísla 1 - 6 odpovídají šesti čarám čínských
hexagramů. Např.:

3

   Pokud  do  symboliky   zahrneme  i  sattvu,
dostaneme:

ženský kříž symbolizující cestu
citu, lásky - náboženství,
bhakti  (křesťanský kříž)
(... nábo - ženství)

mužský, "ondřejský" kříž
vyjadřující meditativní cestu - karma-džňána; "ondřejský" od
řeckého "andreios" - mužský
(se sv. Ondřejem má asi tolik
společného, jako tonik se
sv. Antonínem)

jejich spojením pak dostaneme
osmicípou hvězdu - znak marián-
ského kultu, původně uctívání
Šakti

   Lichá čísla jsou  tedy mužská, sudá ženská.
Pětka je jaksi společná.  Proto jsou  v Bhaga- vadgítě  Ardžunovi,  který  symbolizuje  pátou úroveň - manipúru, vykládány obě cesty.

   Také  symboly,  kterými  se  označuje datum
narození  a smrti  - hvězdička  a křížek, jsou
původně:
x  mužský  kříž  -  sestup  do tohoto hmotného
   světa, a
+  ženský kříž  - odchod do  světa posmrtného,
   astrálního, barda.

4

Vznik člověka
-------------
   Dnešní člověk vznikl ze svého předka, který
měl   48  chromozómů   (podobně  jako   dodnes
šimpanz,  gorila  a  orangutan),  ztrátou dvou
chromozómů, takže jich dnes má 46.
   Tento  vznik  je  dobře  popsán  v bibli na
Adamovi. - Původně 24 žeber (párů chromozómů),
pak  23  žeber  (párů  chromozómů).  Příběh je
převzat  z  Babylonie  -  sumerský  výraz "ti"
znamená  jednak "žebro",  jednak "to,  co dává
žít"   -   tedy   pojem   celkem  odpovídající
chromozómu.
   Kdy k  tomu došlo? Těžko říct.  - Možná, že
to  vysvětluje  skutečnost,  že  neandrtálci a
cromagnonci  žili  souběžně  ve  stejné  době,
někde i společně.

   Ženská  a  mužská   polarita  se  vyskytuje
i v  živočišné  říši.  U  člověka  však  došlo
k tomu,  že po  ztrátě vlastností  vázaných na
ony  dva   chromozómy  se  nedovede   se  svou
polaritou vyrovnat. Potřebuje druhý pól. A tak
se Eva stala Adamovým  žebrem (a naopak). (Zde
je   kořen    všech   tantrických   sexuálních
cvičení.)
   Z toho důvodu s  lidmi sex cloumá nepoměrně
víc než  se zvířaty. (A  z vyrovnávání polarit
nesprávným  způsobem  vzniká  přemnožení lidí,
jaké nemá v živočišné říši obdoby.)

   Pravá tantra  však vůbec nespočívá  v sexu.
Pokud někdo  má silné karmické  pouto s osobou
druhého pohlaví, může  toho samozřejmě využít.
To  však  je  spíš  znakem  nepříliš  vysokého
stupně vývoje, kdy  je ještě karmických vztahů
mnoho. Často  tomu tak nebývá,  a pak se  může
člověk jen utěšovat biblickým výrokem:
"Kdož se líbí Bohu, zachován bývá od ženy, ale
hříšník bývá od ní jat."       Kazatel 7,26,

5

občas  si postesknout,  že by  Bůh nemusel být
tak žárlivý, ... a hledat jinou cestu.
(I  když  i  velké  množství  karmy  může  být
rozdrobeno  na množství  slabých vztahů, které
k sexu nestačí, a naopak  i poměrně málo karmy
může   být  soustředěno   do  jednoho  silného
vztahu.)
   Všechny   druhy  jógy   se  snaží  vyvinout v  člověku  opět  ony  ztracené  schopnosti. - Člověk  se musí opět stát zvířetem.  Dokonalým zvířetem - "pánem tvorstva". Neboť  jen člověk byl  vyhnán  z  ráje.  Zvířata  nikoli.  Strom života se nachází  v ráji. ...  Jen jako zvíře jej člověk může nalézt.  Je  třeba  najít  ony "zvířecí vlastnosti", onu ztracenou ovci.
   Pravá   tantra  o   to  usiluje  kontrolou,
zamezením  ztráty  energie   na  pěti  čakrách
(múládhára až višuddha,  3  -  7).  To je těch
"5 M" - "pět  požitků". (Tuto symboliku dodnes
nechápe dokonce většina "zasvěcenců tantry".)

   Z  toho  důvodu  je  také  nesmyslné  klást
člověka  na vrchol  živočišné říše.  Člověk je
jen potencionálně víc než zvíře - pokud vyvine
své  ztracené  schopnosti.  Ve  skutečnosti je
hluboko pod ním.

   Už  proto nemá  právo jíst  maso zvířat.  -
Živit  své  nedokonalé  tělo  těly, která jsou
dokonalejší.

6

Tři guny
--------

Tamas  -  pasivita - klid tupce
Radžas -  aktivita - neklid toho,  jenž má jen
 částečné poznání
Sattva -  klid   -   stav  toho,  kdo  poznal.
 Nečinnost toho, kdo má všechno hotovo.

   Také karma je tří druhů:
Tamasická  - co má člověk dostat či vytrpět
Radžasická - co má vykonat
Sattvická  - karma  poznání  -  určuje  stupeň
 vývoje  člověka,  naznačuje,  jak  si se svou
 tamasickou a radžasickou karmou poradí.

   Cílem  všech jóg  je zbavit  se tamasické a
radžasické   karmy,  a   zakotvit  v   sattvě,
poznání. (Nakonec člověk odvrhne i to, překoná
všechny tři guny.)
   Radžasické karmy se  člověk zbavuje různými
aktivními  druhy  jógy  -  konáním se správným
postojem.
   Tamasické  karmy se  zbavuje pasivní jógou,
pokorným přijímáním odplat za vykonané skutky,
snězením si toho, co si nadrobil, askezí.
   Správným postojem je  v obou případech mysl
obrácená dovnitř.
   Mimo to  je možné využít i  toho, že radžas
s tamasem spolu za  jistých okolností reagují,
a navzájem se vyruší.
   Nemoci  (tamas)  je   možno  léčit  vlastní
energií, vlastním úsilím.
   A  špatně  se  vyvíjející  cit,  či  špatně
nasměrovanou energii (radžas), je možné krotit
tamasem - např. rozumem.
   Je  však třeba  vědět, kdy  je třeba kterou
gunu podpořit.

7

   Pokud  je člověk  příliš tamasický,  příliš
JIN, nedovede udržet přijatou energii. Energie
od něj odchází a on slábne. Energie odchází do
vícerozměrných  "astrálních"  světů.  Nemusíte
hned  přijímat  existenci  astrálních bytostí,
obyvatelů    těchto   světů,   které   energii z člověka vysávají, pokud  jste  zatím  neměli
podobné zkušenosti. Stačí si uvědomit, že tyto
světy vtahují  energii, a člověk  který je jin
se  tomuto tahu  nedovede bránit.  Směr ven  u
jinu je tedy pasivního charakteru.

   Pokud  je člověk  radžasický, JANG, znamená
to, že jeho podvědomí je na úrovni astrálních,
vícerozměrných světů dostatečně  silné, aby se
dokázal  těmto světům  bránit. Dokáže  si tedy
energii udržet.  Směr dovnitř u  jangu je tedy
aktivního  charakteru  -  obrana  vůči vnějším
vlivům.
   Energie je  udržena. Co však  s ní? Zde  je
velký problém, jak zabránit  tomu, aby se tato
energie  - JANG  nezměnila na  JIN. Lidé totiž
nemívají dostatek  sattvy, a tak  tuto energii
obvykle vyplýtvají na  zbytečnosti - ať černou
magii  či  pavlačové  hádky.  Z  potřeby řešit
tento  problém  vznikla  spousta  náboženství,
avšak výsledky jsou nepatrné.
   Z toho  důvodu je také  opovrhováno ženami.
Svou přirozenou polaritou - JANG jsou sice nad
mužem - JIN. Jak praví Šúdraka:

          Ženy bývají přec chytré
          od samého stvoření,
          ale muž si chytrost získává
          až z knih a z učení.

Mají   však   tendenci   tuto   svou  přednost
vyplýtvat na blbosti.

8

   Žena, která svou energii udrží, je vždy víc
než  obyčejný muž.  Nad takovou  ženu se  může
povznést jen ten  muž, který dosáhl kosmického
vědomí.

Rámakrišna:
        Žena je pro muže nepřekonatelná,
        leč by pohlížel na ni jako syn.

(tj. do meditace je možné se dostat jen tehdy,
když člověk uzná, že cit je víc než rozum)

   Je  třeba  vyvarovat  se  stavu,  který  je
symbolizován  hadem  požírajícím  svůj vlastní
ocas,   a   dosáhnout   stavu  symbolizovaného
Sluncem.

Aktivní karma, která vytváří opět
novou karmu. Aktivní karma zaměřená na sebe, egoistická, sobecká.

Aktivní karma, která již novou karmu nevytváří. Aktivní karma zaměřená na druhé, bez rozdílu. Podobně jako Slunce, které také svými paprsky ozařuje bez rozdílu všechny.

   Pro  astrální  světy  je  výhodné,  když je
člověk  jak  příliš  JIN  -  pasivním  zdrojem
energie,  neschopným  se  bránit,  tak když je
příliš JANG - má  příliš mnoho energie, a neví
co s  ní. Takový člověk  se pak chopí  každého
nápadu, stává se čím dál tím sugestibilnějším,
médiem.  Takového člověka  pak mohou  používat
jako svého nástroje síly jak dobré, tak zlé.

9

   Množství  sattvy  u  člověka  určuje stupeň
jeho   vývoje.   S   tím   také   stoupá  jeho
"kvalifikace"  řešit   různé  problémy.  Zcela
podle  pojetí:  "čím  vyšší  kasta,  tím větší
povinnosti". A tyto problémy také přicházejí.
   Podle stupně vývoje  se otevírá "plný pytel
problémů",  a  ty  jsou  předkládány k řešení.
Člověku je dávána  příležitost, co nejdříve se
s nimi vypořádat.
   Ony  problémy,  to  jsou  různé  nedořešené
vztahy,  jak  na  tomto  světě,  tak vztahy se
světy  jinými.  Život  pak  sice  není snadný,
rozhodně však není nezajímavý.
   V  mém   případě  jsou  to   hlavně  vztahy
s astrálními světy.  Vztahy velice nedořešené,
neboť tyto  světy se stále hlásí  a ubírají mi
sil.
   Skutečnost  že  přicházejí  značí,  že  jim
člověk  energii  skutečně  dluží.  Je však ne-
příjemné, když chodí "moc složenek najednou".
   Jak  se člověk  postupně vymaňuje  z jejich
moci,  cítí  se  podrážděny,  a  vymýšlejí  si
nejrůznější schválnosti.
   Nejvíc je dráždí,  když člověk zvyšuje svou
sattvu.  Když člověk  přichází na  to, že může
svůj dluh prostě splatit, a ne neustále platit
úroky   z   nevědomosti.   -   Zde  jim  hrozí
nebezpečí,  že  člověk   brzy  všechny  vztahy
vyřeší,  a oni  tak přijdou  o "stálý příjem".
Naproti  tomu  nevědomce,  platící  pravidelné
splátky,   nechávají  na   pokoji.  Ti  nemají
problémy.
   (I  v případě,  že  je  člověk stále  jin -
energie   je  mu   odčerpávána  vícerozměrnými
světy, může  se stát, pokud  tyto světy příliš
podráždí, že směr  energie je najednou obrácen
- z astrálních světů  mu přijde tolik energie,
že si  s ní najednou  neví rady. Je  "sežehnut
bleskem".)

10

   Sattva se zvyšuje hlavně meditací, případně
jakýmkoliv   soustředěním.   Může   být   také
podporována sattvickou stravou.

Guny v potravě
--------------
   Zhruba  je možno  říct: cukry  a tuky  jsou
tamas,   bílkoviny  radžas,   a  látky   které
obsahují  v přirozeně  vyváženém stavu  obojí,
jsou sattva.

Tamas  Nejsilnější tamasickou látkou je cukr -
 sacharóza. Pak sem patří všechno co roste pod
 zemí - tedy většina druhů zeleniny. Také věci
 zkažené, shnilé. Např. ony "sýry", které jsou
 již  jen plesnivou  kyselinou máselnou.  Také
 vejce,   tuky  -   zejména  sádlo   ap.,  ale
 i  nepřepuštěné máslo.  Jsou to  látky, které
 otupují.

Radžas  Třebaže  by   se  zdálo,  že  typickým
 představitelem by mělo být pro obsah bílkovin
 maso,  není  tomu  tak.  Maso  je "jang velmi
 rychle  se  měnící  v  jin".  Jde o zabíjení,
 které brzy přináší odplatu. Proto je ve svých
 důsledcích tamas.
    Patří  sem však  luštěniny, mléčné výrobky
 bohaté na bílkoviny -  sýry, a posvátný nápoj
 - čaj. Také některé  věci, které nelze příliš
 doporučovat: sůl a tabák.  Jde o látky, které
 posilují.

Sattva  Sem patří mléko, ovoce, med, přepuště-
        né máslo, částečně obilniny.
mléko -  obsahuje ve vyváženém  poměru tamas -
 mléčný cukr a tuk, a radžas - bílkoviny
ovoce  a  med  -  obsahují  tamasické cukry, a
 radžasickou energii přijatou od Slunce

11

přepuštěné máslo - vzniká ze sattvického mléka
 zvýšením   obsahu   tuku   -   tím  se  stává
 tamasickým,   což  je   možné  opět  vyrovnat
 působením radžasu, ohně - přepuštěním
obilniny - obsahují  škrobovité látky - tamas,
 a  jako  radžas  opět  bílkoviny  a zachycené
 sluneční  paprsky. Obilniny  jsou však  přece
 jen  těžší,  a  tak   se  doporučuje  je  při
 intenzívních meditacích vynechat.
Sattvická  strava je  strava, která  podporuje
meditaci.

   Potravu  je  možné  rozdělit  do  gun ještě
podle "psychologických faktorů".

Tamas  Sem spadá  veškerá "racionální výživa",
neboť rozum  - to je typický  tamas, jin. Jsou
to případy, kdy se člověk z "rozumných důvodů"
nutí do stravy, která mu nechutná, ke které má
odpor. Ono dodržování "osvědčených receptů".
   Než se  do něčeho nutit,  uděláte líp, když
budete jíst na co máte chuť.
   Tamasické  je  také  každé  jídlo, na které
člověk  stojí frontu.  - Vysílá  k němu chtivé
myšlenky, je tu příliš  mnoho žádosti a křeče.
Potrava se takovými myšlenkami znečistí.
   Také  jídlo z  oblastí, kde  se válčí,  kde
panuje násilí.

Radžas  Úroveň  citu,  grhasthy  -  hospodáře,
zemědělce. Podle indického pojetí má člověk na
tomto  stupni  jíst  potravu,  kterou  si  sám
vypěstoval. Tak k ní získá citový vztah.

Sattva  Také  sattvická  strava  vám  musí být
milá,  příjemná. Pokud  bude splňovat  všechny
podmínky, ale budete ji jíst s odporem, nemůže
být o žádné sattvě řeči.

12

   Sattvická   strava    vyplavuje   nečistoty z hloubi bytosti. Vyplavuje problémy, které by
přišly k řešení až  po dlouhé době, chcete-li,
problémy přichystané  na příští životy.  Je to
tedy  strava nanejvýš  a do  hloubi očistná. I
když  samozřejmě nečistoty  vynesené na povrch
nevypadají čistě. - Jako byt při úklidu.

   Je  velkým omylem  se domnívat,  že jóga  a
podobné  směry   mají  v   první  řadě sloužit k získání  dokonalého  zdraví.  Tělo  má   být
provozuschopné,  nic  víc.  Tělo  je  nástroj,
který  má  být  používán,  ne muzejní exponát.
Kult   zdraví  vyplývá   z  nepochopení   této
skutečnosti.

   "Tělo  má   být  zdravé  proto,   aby  bylo
připraveno přijmout karmu i ve formě nemoci."

   Není  žádným problémem  stát se  zdravým za
cenu   otupení.    Stačí   přijmout   dostatek
otupujících  látek. Potlačí  se sattva,  sníží
"kvalifikace"  k  řešení  problémů,  a  ty pak
nejsou předkládány. Máte možnost volit, zda se
chcete  stát  nemocným  světcem,  nebo zdravým
tupcem.

   Od   jistého  stupně   má  člověk   dokonce
povinnost jíst sattvickou  stravu. Tím stupněm
je úroveň meditace (i pasivní upadání do stavu
meditace). Je to "povinnost kšatrije".
   Když   jsem  prožíval   velmi  silný   tlak
astrálních   světů  (během   roku  šest  velmi
nebezpečných   stavů,  v   podstatě  útoků  na
život), také jsem začal uvažovat, jestli to se
sattvickou  stravou příliš  nepřeháním, jestli
bych  neměl  příliv  karmy  trochu zpomalit. A
poněkud jsem sattvickou stravu omezil.

13

   Pak mi však člověk,  který vidí auru, řekl,
že moje aura je nemocná, že je na ní vidět, že
násilně brzdím svůj vývoj.
   A tak jsem opět přešel na jablka a smetanu,
a aura byla v krátké době opět v pořádku.

   (Dalším důležitým ukazatelem, podle kterého
je možné  přiřadit látky k  jednotlivým gunám,
je jejich optická aktivita.
   Látky  opticky levotočivé  působí zrychlení
vnitřního  času,   látky  opticky  pravotočivé
vnitřní čas zpomalují.
   Levotočivé látky působí zvýšení psychických
sil, pravotočivé naopak jejich oslabení.
   Pravotočivé  látky jsou  tamasické -  patří
sem všechny cukry kromě fruktózy.
("kvalita"  cukru  se  měří  právě  podle jeho
pravotočivosti)
   Levotočivé  látky jsou  radžasické -  patří
sem bílkoviny a fruktóza.
   Látky,  které mají  vyvážený poměr  molekul
jak  pravotočivých,  tak  levotočivých (taková
látka se nazývá "racemát"), jsou sattvické.
 Je to např.:
med   - glukóza P a fruktóza L
mléko - laktóza P a bílkoviny L.)

14

Polarity
--------
   U  každého  hlásaného  učení  by  mělo  být
uvedeno,  pro  jaké   lidi  je  vhodné.  Mnozí
hlasatelé  však ve  svém fanatismu  tento fakt
naprosto ignorují, a tvrdí, že jejich učení je
univerzální, že je vhodné pro všechny.
   Skutečnost  je  taková,  že  skoro  všechna
hlásaná  učení a  poučení jsou  vhodná jen pro
lidi radžasické - pro lidi polarity jang.
   ...   Když   už   není   to   které   učení
rozpracováno pro lidi celé škály - od naprosté
převahy  tamasu  (jin)  po  naprostou  převahu
radžasu (jang), mělo by alespoň, v dnešní době
neznalosti, obsahovat označení, pro které lidi
se  hodí, neboť  lidem s  opačnou polaritou by
mohlo jen uškodit.

Příklady:
   Všimněte si,  že všude se  mechanicky radí,
že při  zenové meditaci se  má sedět s  nohama
zkříženýma tak,  že levá spočívá  na pravé. To
je v  pořádku pro ty, kdo  mají hodně energie,
lidi  nábožensky  založené.  Jejich přebytečný
radžas  je  tlumen  stimulací  levé, tamasické
strany. ...  Avšak Buddha -  člověk, který šel
přímou  cestou,  je  vždy  zpodobován s pravou
nohou na levé.
   Podobně se zcela  bez vysvětlení doporučuje
břišní  dýchání.  Ale  to  je  vhodné  jen pro
radžasiky.
   Já vděčím za svůj  vývoj tomu, že jsem (muž
- polarita JIN) již v  dětství, při pohledu na
vzdouvající se cíchy všech členů rodiny, začal
dýchat hrudním - radžasickým dýcháním. A jedna
známá  (žena -  polarita JANG)  vděčí za  svůj
vývoj zase břišnímu - tamasickému dechu.

15

   (Všeobecně je možné  doporučovat jenom plný
jógický  dech,  kdy  se  plíce  odspodu  plní,
a odspodu vyprazdňují:

   Nádech do břicha
             hrudníku
             oblasti klíčních kostí
   Výdech  z břicha
             hrudníku
             oblasti klíčních kostí

Takové   dýchání    umožňuje   podle   potřeby
zdůraznit tu  kterou část plic, a  hodí se tak
pro   širokou   škálu   lidí.   Takto  dýchají
i zvířata.

Dýchání:
   Nádech: břicho        Výdech: klíční oblast
           hrudník               hrudník
           klíční oblast         břicho

se hodí jen pro lidi extrémně jang, stejně tak
jako dýchání opačné (nádech k, h, b, výdech b,
h, k) by se hodilo jen pro lidi extrémně jin.
   Přílišné  dýchání  do  klíční  oblasti může
působit potíže, neboť  přísluší sattvě, a může
tedy uvolnit příliš mnoho karmy.
   Dýchejte plynule, a při dýchání prociťujte,
jak se vám plíce  rozšiřují do všech stran, ne
jen dopředu.)

   Také  muž,  který  trpí  polucemi,  by  měl
podporovat  svou pravou  - radžasickou stranu.
(Poluce  v  podstatě  znamená,  že  člověk  je
příliš  jin,  a  astrální  bytosti  jej v noci
"podojí".) V  takovém případě je  proto vhodné
spát na  levém boku, aby pravá  část těla byla
nahoře, posilována. Počet případů se podstatně
sníží.

16

   Mužský směr dolů, levotočivý, a ženský směr
nahoru,   pravotočivý,   dávají   onu   známou
spirálu,  zdola nahoru  pravotočivou, v Evropě
známou hlavně jako Asklépiova užovka.
   Levotočivý  směr  je  hmotný  směr. Při něm
jsou přijímány jen  hmotné vlivy, kdežto proti
astrálním  vlivům chrání.  Proto se  léky vždy
míchaly levotočivě. Je to ochranný směr.
   Pravotočivý  směr  je   naproti  tomu  směr
astrální,   při   něm   se   přijímají   vlivy
vícerozměrných   světů,    které   mohou   být
nebezpečné.
   Pokud nosíte "málá"  - náhrdelník, všimněte
si,  jestli vám  také neukazuje,  co vás čeká.
- Pokud  se  na  krku  točí  levotočivě, je to
v pořádku.  Pokud  do   prava,  přijde  nějaká
nepříjemnost.
   (Pokud  jde o  směry ukazované  kyvadlem či
proutkem,  může  a  nemusí  jít  o  objektivní
skutečnost.  Kyvadlo a  proutek totiž  ukazují
tak, jak si je člověk "vycvičí".)

   Aby mohla  Energie - KI  dobře proudit onou
spirálou - Asklépiovou  užovkou, je třeba, aby
ta byla dostatečně průchodná. Toho se dosahuje
různými   hatha-jógickými   a   mnoha   jinými
cvičeními,    a   přitom    se   zapomíná   na
nejzákladnější   věc.   Stimuluje   se   pouze
prostředek  této dráhy,  a vůbec  se nedbá  na
její počátek a konec  - styk chodidel se zemí,
a vlasů s "nebem". -  Pokud si vezmete bytelné
boty  a na  hlavu narazíte  hučku, nedivte se,
když budete přitroublým kovbojem.
   Máte-li   nedostatek   energie,   především
choďte bosi, a dejte vlasům volný růst.
   Pokud  nedochází   k  dostatečné  cirkulaci
Energie,  získává  nadvládu  tamas,  a  člověk
tloustne.  Vzpomeňte  si   na  ony  "stárnoucí

17

ženy", které čím dál tím víc zkracují vlasy, a
čím  dál  tím  víc  tloustnou.  ...  A  malých
tlustých plešatých  s brejlema chodí  po světě
taky dost.

   Netvrdím,  že  k  tomu  aby  někdo  zhubnul
stačí, když si nechá  narůst vlasy. Faktorů je
samozřejmě  víc.  Je  však  také  škoda, právě
tohoto nevyužít.
   Jen velmi zhruba platí:
vlasy - štíhlost - svalstvo
pleš  - tlouštka - tuk
   Na vlasy by se  nemělo pohlížet jako na věc
módy, ale jako na potřebu organizmu.
   Platí to i na druhou stranu:
Pokud si člověk, který má už tak energie dost,
ještě  nechá  narůst  vlasy,  může se skutečně
stát hrubým chuligánem.

   Někdy se  u některých lidí  stává, že je  u
nich  vývoj  příliš  urychlen,  Energie proudí
příliš mnoho, a organizmus se brání. Zpravidla
naráz  ztloustnou, vytvoří  si jakýsi  "tukový
filtr",  a  cítí  i  potřebu  zbavit se vlasů.
Takové případy je třeba posuzovat zvlášť.

18

Změna polarit
-------------
   Podle učení  Jin a Jang  se silný jin  mění
v jang,  a silný  jang  v  jin. -  Po namáhavé
činnosti - jang následuje nečinnost, odpočinek
- jin, a po vydatném odpočinku opět činnost.
   Je  však  velmi  těžké  určit,  kdy k těmto
změnám dochází.
   Nejznámější změny:
Slunce  -  typický   jang  působí  na  člověka
 způsobem jin - člověk na slunci zmalátní
Měsíc   -  typický  jin  může působit způsobem
 jang. Anglické slovo pro šílenství je dokonce
 odvozeno přímo od Měsíce - "lunacy" (od Luna)
maso je sice jang,  je to však zabíjení, které
 přináší rychlou odplatu,  takže na něj můžeme
 často pohlížet přímo jako na tamas - jin
...  A  nic  člověka  tak neosvěží, nezahřeje,
 jako koupel v díře vysekané v ledu

   Také  je třeba  pamatovat, že  jelikož JANG
stojí výše než JIN, nejsou změny jangu v jin a
jinu  v  jang  ekvivalentní.  Jang má tendenci
měnit se v jin "samospádem", kdežto změna jinu
v jang není tak častá.  - Po namáhavé činnosti
bude   zcela   jistě   třeba   odpočinku,  ale
odpočinek ještě neznamená,  že bude následovat
činnost.

19

Přiřazení polarit
-----------------
   Přiřazení   označení   "jin"   nebo  "jang" k nějakému  předmětu není  tak jednoduché, jak si mnozí  myslí.  Jsou  tři úrovně jinu  a tři úrovně jangu, dávající dohromady ony hexagramy známé z Knihy proměn, I ťingu. -  Charakteris-tiku aktivity  či pasivity  na  prvních  šesti
rozměrech.  Hexagram je  tvořen trigramem  jin
a trigramem jang.

   Pokud by  se mělo postupovat  správně, bylo
by   zapotřebí   zjistit   hexagram  příslušné
potraviny, hexagram člověka,  který jí požívá,
a posoudit,  jak se  mohou tyto  dva hexagramy
navzájem  ovlivňovat. -  Stejná potravina může
působit na různé lidi různě.
   Na   tomto  poli   je  možné   ještě  mnoho
podniknout.  I když:  dvě rostliny  na stejném
záhonu   nejsou  stejné,   a  pak   odstrašuje
množství kombinací: 64 x 64.
   Pojetí beroucí v  úvahu jen hrubé rozdělení
na  jin  a  jang  je  však  jen  velmi,  velmi
přibližné.

20

Rovnováha
---------
   Je  třeba   si  pamatovat,  že   v  případě
slučování  tamasu  a  radžasu  (jinu  a jangu)
nejde  o pouhé  kvantitativní vyvážení,  ale o
něco na způsob složité chemické reakce.
   Ne   každý  tamas   se  spaluje   s  každým
radžasem.
   Cílem  je  zbavit  se  tamasu  a radžasu, a
zakotvit   v   sattvě.   Pokud   máte   potíže s přebytkem jangu, a budete přijímat nesprávný
jin,   ponesete   ruksaky   dva.   Nedosáhnete
sattvické  volnosti.  Tamasu  a  radžasu  bude
úhrnem víc, tím se  podíl sattvy, kterou máte,
zmenší, a vaše úroveň  klesne. Cílem je naopak
co nejvíc  zmenšit úhrn tamasu  a radžasu, aby
byl podíl sattvy co největší.
   Proto  není   možné  všeobecně  doporučovat
např.    jezení   kořenové    zeleniny.   Jíst
tamasickou  stravu  je  možné  jen pod vedením
skutečně zkušeného člověka.
   Pokud  není takový  nablízku, můžete  se do
jisté míry řídit vlastní  chutí. - Tělo si umí
říct o to, co  potřebuje. Netouží po tom, samo
se ničit, ale také  netouží po nějakém vývoji.
Proto  tu hrozí  nebezpečí ustrnutí. Nebezpečí
návyku.
   (Pokud máte jednou za  čas na něco chuť, je
vhodné  ji uposlechnout.  Pokud vám  však něco
chutná již delší dobu, je třeba opatrnosti.)
   V  žádném   případě  se  však   nenuťte  do
nějakých   podezřelých  receptů   -  do  oněch
"smažených česneků", o  kterých prohlašuji, že
ač  dlouholetý  vegetarián,  raději  bych jedl
odpad z jatek.
   Jelikož při určování  povahy potravin nejde
jen o jin a jang (není tu žádné pravidlo pravé
a levé  ruky),  ale  o  čáry  hexagramů,  bude

21

záviset na  tom, jak se  k sobě chovají  které
trigramy.
   Že nejde o pouhé kvantitativní vyvážení, je
dobře vidět třeba na  hexagramu, který má dole
trigram  "oheň"  a  nahoře  trigram "voda". Po
kvantitativní  stránce je  vyvážen, neboť  oba
trigramy  obsahují po  dvou čarách  JANG, a po
jedné JIN.
   Člověka  hned  napadá,  že  oheň  a voda se k sobě moc nehodí, a název hexagramu "převrat"
dává  tušit, že  nebude značit  nic pěkného. -
Symbolizuje násilné změny, snahu ničit.

22
                     II

Cukr
----
   Roku  1747 vyrobil  poprvé německý lučebník
Marggraf laboratorně cukr z  řepy, která do té
doby  byla  pěstována  pouze  jako pícnina. Na
přelomu 18. a 19.  století byly poprvé uváděny
do  provozu první  pokusné cukrovary.  Počátek
skutečné  velkovýroby je  možno datovat  až do
sedmdesátých  let  minulého  století.  Nyní si
dovede  málokdo  život  bez  této  drogy vůbec
představit.
   Cukr  není potravina,  ale chemikálie. Cukr
je  nejnebezpečnější droga,  proti které  jsou
všechny "tvrdé"  drogy bezvýznamnými hračkami.
Přesto je tato  skutečnost naprosto ignorována
a  cukr  je   k  dostání   v   každém  obchodě v libovolném množství.
   Konzumace  cukru je  přibližně stejně stará
jako kouření  cigaret. Námitky, že  babičky si
vařily cukrový sirup  z řepy, nejsou dokladem,
že cukr má nějakou  starší tradici. Bylo to za
první světové války, když babičky, navyklé již
na  cukr,  si  takto  pokoutně opatřovaly svou
drogu.
   (Řepy   se  také   zpočátku  pěstovalo  jen
nepatrné   množství.   Například   v   Čechách
vzrostla sklizeň cukrovky v letech 1848 - 1937
39x.)
   Původní odrůdy řepy obsahovaly cukru stejně
jako mrkev - něco přes 4 %. Řepa však byla pro
výrobu  cukru  vhodnější,  neboť,  protože šlo
o padělání   dováženého    cukru   třtinového,
běžnému  člověku  cenově  nedostupného, nesměl
být falsifikát  červený. Teprve v  průběhu 19.
století byly  vyšlechtěny cukrovarnické odrůdy
řepy s obsahem cukru 18 - 20 %.
   Sacharóza je tedy látka, která se v přírodě
v podstatě  nevyskytuje.  Ne  v koncentrovaném
stavu. Oněch 4 - 5  %, to je dost zanedbatelné
množství v porovnání s dnešnímu "potravinami".

23

   Pokud  trváte  na  svém,  můžete  si výrobu
cukru z mrkve zkusit. Dokonce jste ve výhodě -
dnešní odrůdy mrkve obsahují cukru dokonce víc
než tehdejší řepa.
   Asi  shledáte,  že  je  jednodušší rozvařit
přezrálé  ovoce.  -  Tak  také  lidi  odedávna
činili.  -  Hlavní  rozdíl  mezi  dřívějškem a
dneškem  je tedy  ten, že  dříve lidé  sladili
ovocem, a dnes sladí ovoce.

   Je  těžko  možné,  představit  si  silnější
návyk  než návyk  na  cukr.  A kolik  již bylo
vymyšleno "důvodů" pro jeho nezbytné požívání!
Přitom  tento  návyk  vzniká  jen z otupělosti
chuti.  - Pokud  má  člověk  čistý jazyk  a jí
soustředěně, cukr jej pálí víc než pepř. Je mu
odporný.

   Co  je  na  cukru  nejvíc  škodlivé? Opakem
cukru není  sůl, ale bílkoviny.  Cukr rozkládá
bílkoviny.  Energie uvolněná  po požití  cukru
nepochází   z   cukru   samého,   ale   vzniká
rozložením bílkovin - tělesných tkání, zatímco
cukr  se přeměňuje  na tuk,  který se  ukládá.
Cukr katalyzuje rozklad  bílkovin. Pokud budou
dva  lidé  přijímat  stejnou  potravu  a jeden z nich  navíc  něco  cukru,  bude tento druhý, který pojídá cukr,  po nějaké  době  v  horším
zdravotním  stavu než  první -  bude mít menší
váhové  množství svalstva  a funkčních  orgánů
vůbec.
   Pokud  již  někdo  chce  získat v nejkratší
době  co největší  množství energie, vybičovat
organizmus,  jako  třeba  někteří  "sportovci"
ap., není zrovna  nejlepším způsobem drastická
metoda   pojídání  cukru.   Je  možné   použít
jemnějších prostředků,  i když také  ne zrovna
jemných  -  alkohol   nebo  efedrin.  Nejlepší
samozřejmě je, umět  vystačit se silami, které
člověk má.

24

   Je  pravda, že  hmyz se  může živit cukrem.
Tělo dospělce - imága je však jen stroj určený
ke  krátké době  činnosti, kdy  se opotřebí, a
pak zahodí.  Je to letadlo,  které jen přijímá
pohonné látky, ale neopravuje se.
   Hmyz  se vyvíjí  jen v  larválním stádiu. A
neznám jediný  jed, který dokáže  zahubit muší
larvy,    kromě   cukru.    Není   dokonalejší
"konzervace", než zavaření s cukrem.

   Veřejně  se mluví  o škodlivosti  alkoholu,
ale  o  škodlivosti   cukru,  kromě  občasných
připomínek, že  "se po něm  tloustne", nikoli.
Alkohol,  jakožto  produkt  cukerného  kvašení
obsahuje již méně  nečistot než surovina sama.
Je  méně  škodlivý.  Třebaže  jsou jeho účinky
zjevnější a dostavují se rychleji.
   Návyk na cukr vzniká nesrovnatelně rychleji
než  návyk  na alkohol. U cukru  vzniká  návyk v podstatě  okamžitě,  kdežto  u  alkoholu  je třeba dlouhé doby.
   Je  absurdní,  že  je  dnes  považováno  za
nepřípustné, aby byl  dětem dáván alkohol, ale
od malička jsou jim cpány ve velkém sladkosti.
Těhotným  ženám je  zakazováno pít,  ale že by
měly  v první  řadě  přestat  sladit -  což je
velmi důležité zejména  pro vývoj kostní tkáně
dítěte, nikoho nenapadne.

   Pojídání cukru působí  také velmi špatně na
hladinu  cukru  -  glukózy  v  krvi. Po požití
cukru  hladina  stoupne,  čemuž  se organizmus
brání  tvorbou  většího  množství  inzulínu. O
tom, jak je toto  zvýšení nebezpečné, o tom, o
jak  nepřirozený  stav  jde,  svědčí intenzita
obrany. Organizmus srazí hladinu cukru dokonce
dost  hluboko pod  normál. Na  stav, který  je
jinak   charakteristický   pro   dlouhodobější
hladovění. Tím vzniká pocit  hladu a člověk se

25

pak  přejídá.  Zde   je  třeba  hledat  hlavní
příčinu obezity.

   Dalším   zdrojem   obezity   je   namnožení
tukových  buněk.   Když  je  dítěti   cpán  on
narození  cukr,  jednak  se  ten  mění na tuk,
jednak  vyvolává pažravost.  V těchto vhodných
podmínkách se  namnoží tukové buňky,  které se
pak  i  v  dospělosti  chtějí  za  každou cenu
udržet při životě.  Pokud  někdo  ztloustne až v dospělosti, jenom se zvětšuje obsah tukových
buněk. Zhubnutí je pak mnohem snadnější.

  Při   snížení  hladiny   cukru  v   krvi  je
nedostatečně vyživován mozek.  Tím je oslabena
vůle, a člověk se daleko méně kontroluje co do
příjmu   potravy,  i   jinak.  Při  trvalejším
pojídání cukru se  časem může stát nadprodukce
inzulínu   trvalou,  vznikne   hypoglykémie  -
trvalé snížení hladiny cukru  v krvi, a člověk
se dostává do stavů, kdy není naprosto schopen
se  ovládat.
(Že z pojídání cukru  vzniká cukrovka je omyl.
Cukrovka pochází z psychických příčin, snad ze
zadržovaného vzteku.)
   Zde vězí největší nebezpečí cukru. - Člověk
propadlý jakékoliv  jiné droze má  k dispozici
vůli.  Tou se  může vzepřít.  Je proto poměrně
snadné  přestat  pít,  kouřit,  ap. Pokud však
někdo  propadne cukru,  vůli ztratí,  a pak je
velmi  těžké  se  návyku  zbavit.  Lze  to jen
naprosto   nesladkou   stravou,   bohatou   na
bílkoviny.

   Sám jsem  návyk na cukr  a z toho  vzniklou
hypoglykémii  měl.  Hypoglykémii  tehdy lékaři (v ČSSR) ještě  vůbec nechtěli uznat za nemoc, a naopak mi radili, abych jedl spousty brambor a hromady  cukru.  To   by   pro  mne  tenkrát

26

znamenalo,  během  krátké doby  opustit  tělo. Z posledních sil jsem  se vzepřel a hypoglyké- mii  vyléčil  bílkovinnou stravou.  (V Americe tehdy již známý způsob léčení.)
   Vím  dobře, jak  nepředstavitelné úsilí  to
pro  člověka  s  oslabenou  vůlí  představuje.
Naproti  tomu přestat  pít pro  mne, po devíti
letech,   kdy   mne   všichni   považovali  za
notorického alkoholika, nebyl žádný problém.
(Hypoglykémie  se často  klade  do souvislosti s alkoholem.  Možná, že po několika  desítkách let návyku.  Jinak ne.  - Vyléčil jsem se z ní ještě v době, kdy jsem pil.)

   Škodlivost  cukru  byla  dobře známa  ještě v poměrně nedávné době  -  za první republiky.
Známé  heslo  "malcao  posiluje"  mělo původně
platnost,  neboť  název  je  tvořen  z "mal" -
maltóza - sladový cukr,  a "cao" - kakao. Tedy
žádná sacharóza.
   Žádný   přípravek   pro   děti  neobsahoval
sacharózu, ale vždy nějaký jiný, neškodný druh
cukru.  Dnes  se  však  na  tyto  věci úmyslně
zapomnělo,  neboť cukr  je levnější,  a tak se
cpe úplně do všeho, i do Sunaru.

   Je  naprosto nesmyslné,  ba přímo zločinné,
že děti jsou na  jedné straně krmeny cukrem, a
na druhé nuceny jíst maso.
(Žádné  dítě,  dokonce  ani  mládě masožravého
zvířete, nechce jíst maso  samo od sebe a dává
přednost rostlinné stravě.)
   Cukr a  maso se v  těle vyruší, takže  dítě
nedostane ani  o gram bílkovin  víc, než kdyby
nedostalo nic. Jenom ztloustne.
   Oč   logičtější  je   cukr  a   maso  vůbec
nepožívat  a  živit   se  rostlinnou  stravou,
mlékem a mléčnými  výrobky. Dokonce i množství
vitamínů se tak zvýší, chcete-li.

27

   Je  nutné jíst  maso, když  bílkoviny v něm
obsažené,   kterých  si   tak  ceníte,  stejně
zničíte cukrem?

   Cukr můžete nahradit medem.
Med je  vyváženou směsí fruktózy  a glukózy, a
 působí   na   organizmus   naopak   příznivě.
 Nerozkládá bílkoviny, ani nepůsobí na hladinu
 cukru v krvi.
Glukóza - hroznový  cukr nerozkládá bílkoviny,
 ale zvýšení hladiny cukru v krvi působí.
Veškerá umělá sladidla jsou rakovinotvorná.
Řepný cukr - sacharóza  je mezi cukry asi tím,
 čím  je   dřevný  líh  -   metylalkohol  mezi
 alkoholy.   Je   silně   tamasický.  Otupuje,
 ohlupuje,  snižuje  vnímavost.  Činí  z  lidí
 duchovní slepce. Název "bílá hůl" by se hodil
 tím spíš právě na něj.

...   A  pokud   již  chcete   mlsat,  poměrně
vyváženou,    a   tedy    nepříliš   škodlivou
poživatinou je čokoláda.

   Někdo může namítnout,  že třtinový cukr byl
znám  od nepaměti.  Jistě, ale  jeho rozšíření
bylo  nepatrné a  v podstatě  se omezovalo  na
královské    tabule.    Tomu    nasvědčuje   i
skutečnost,   že   původní   sanskrtský  název
"šarkara",  ze   kterého  pocházejí  prakticky
všechna  známá slova  pro cukr,  byl ve vlasti
cukru  -  Indii  zapomenut a  pro cukr  nebylo v hindštině  přijato  ani  perské  šakar,  ani
arabské sukkar,  ale "číní" -  čínský, třebaže
byl původně do Číny zavlečen z Indie. (Podobně
v bengálštině  a tamilštině.)  V Číně  se však
cukr vyráběl  z rýže, a  tak šlo v  podstatě o
něco   úplně   jiného.   -   Nemohl  obsahovat
sacharózu.

28

   Také  škodlivost  cukru  byla  známa již od
nepaměti.  Sanskrtský název "šarkara"  pochází z chetitského "šakkara" - lejno. Tedy  podobný
vztah,  jako  dnes  v  angličtině  u  "shit" -
znamenající jednak "lejno", jednak "hašiš".
(V češtině by se dalo vyjádřit jemnou úpravou:
sacharóza —> sračkaróza.)

   O třtině  se  soudí, že  botanicky  pochází z Indie,  snad z Bengálska. Šlo však zřejmě  o
dost  vzácně  se  vyskytující  rostlinu. Jakou
roli  mohla hrát  ve výživě  lidí živících  se
sběrem,  je vidět  i z  toho, že  ještě nebyla
nalezena  planě rostoucí  třtina, předek  dnes
pěstovaných odrůd. Uvažuje se  i o tom, že jde
o hybrid.
   Vladimír  Miltner ve  své Indické  kuchařce
uvádí,  že  Indové  používali  až  do  poměrně
nedávné doby výhradně  cukr palmový. Pěstování
cukrové třtiny  se prý v  Indii ve větší  míře
rozšířilo až  koncem 18. století.  (Tedy až za
Angličanů.)

   Třtinový cukr by měl  být, vzhledem k tomu,
že třtina  neroste pod zemí jako  řepa, o něco
méně tamasický.

   Pojídání cukru vytváří lidi fyzicky slabší,
a tedy  již proto snáze  ovladatelné,  a navíc s oslabenou vůlí.
   Pojídání  cukru v  bhakti-jógické sektě,  u
Krišnovců, by mohlo  být snad ospravedlnitelné
jen tehdy,  pokud by šlo  o těsný svazek  mezi
učitelem  a žákem.  Něco na  způsob dřívějšího
indického  zvyku, kdy  žák u  gurua bydlel,  a
nosil mu dříví a vodu. Cukrem by byla oslabena
žákova   vzpurnost,  a   byl  by  přístupnější
guruovu  učení.  Pokud  takovýto  těsný svazek

29

neexistuje, člověk jen sám sebe oslabí a stává
se zranitelnějším všemi špatnými vlivy ve svém
okolí.
   Jde  o velmi  vážný zásah,  který je  možné
provádět  jen za  "hospitalizace", pod  přímým
vedením. Pokud  tomu tak není,  je to podobné,
jako  ordinovat  si  sám,  nebo  podle  nějaké
příručky např. morfium.
   ...  Pojídání cukru  v této  sektě je navíc
založeno jen  na dost pochybném  argumentu, že
"Krišna měl cukr rád".
   Časté považování cukru za sattvický vyplývá
z nesprávného    překladu     jednoho    místa
Bhagavadgíty. (verš 17.8)

   Podobně,  jako  se  dnes  říká,  že  římská
civilizace  vymřela  na  olovo  - nevěděli, či
spíše  nechtěli slyšet  o jeho  jedovatosti, a
tak se každodenně otravovali pitím z olověných
pohárů, bude se za několik desítiletí mluvit o
tom, že kultura XX. století vyhynula na cukr.

30

Maso
----
   Člověk  a  všichni  jeho  možní předci mají
vyloženě  býložravý chrup.  Pokud někdo tvrdí,
že člověk patří k primátům a že dnešní primáti
jsou všežravci a tudíž  pojídají i maso a tedy
i on musí  jíst maso, ať  si porovná své  zuby
třeba se zubama gorily.

   Jak vlastně  u lidí požívání  masité stravy
vzniklo?
   Vzniklo  z   nouze  v  době   ledové  (není
důležité  ve  které),   kdy  rostlinná  strava
nebyla dosažitelná.
   Z nouze  vzniklo i pečení a  vaření masa. -
Když pralidé  ulovili v zimním  období víc než
mohli hned  sníst, v tehdejším  mrazu jim maso
zmrzlo  na kost.  Aby jej  mohli vůbec pozřít,
museli  jej rozehřívat  nad ohněm,  přičemž je
samozřejmě poněkud připekli. Ne úmyslně, neboť
pokud je někdo zvyklý na syrové maso, pečené a
vařené mu  nechutná. Jelikož však  doba ledová
trvala poměrně dlouho, zvykli si, a tento zvyk
se traduje dodnes.
   A   tak   to,   co  jedli   pralidé   jenom z nedostatku, aby přežili v krutých podmínkách
zimních  období ledové  doby, považují  dnešní
civilizovaní  lidé  za   lahůdku  a  "základní
životní potřebu".

   Je  už  skutečně  na  čase,  aby  si člověk
uvědomil    svou    zoologickou    příslušnost
býložravce.
(Velmi pěkně o  tom pojednává spisek "Górakšja
a vegetariánství" od Iskcon (Krišnovci). Je to
snad   to   nejlepší,   co   vydali.   Třebaže
nejdůležitější partie citují T. H. Huxleyho.)

31

Proč vlastně lidé jedí maso?
   Skutečná  potřeba   jíst  maso  neexistuje.
Úvahy o nedostatku jiné potravy jsou absurdní.
   Jde jen  o přežitek z ledové  doby. Mohl by
však  takový zvyk  přežívat tak  dlouhou dobu,
kdyby   nebyl   vydatně   podporován   lidskou
zakomplexovaností?
   Hlavním   důvodem    jsou   tedy   komplexy
méněcennosti.

   Člověk  podvědomě  cítí,  že  je  méně  než
zvíře,   a   velice   tím   trpí.   A  ve  své
primitivnosti se domnívá,  že nejlepší způsob,
jak  dokázat  svou   nadřazenost,  je  druhého
sežrat.  Myslí si,  že to,  že druhého prožene
svými  střevy,  je  důkazem  větší  chytrosti,
vyšší  inteligence.   -  A  tak   si  vymyslel
"potravní řetězec".
   Vykládá o tom, jak  roste tráva, jak tu pak
snědí  býložravci,  a   ti  jsou  pak  sežráni
šelmami  nebo člověkem.  Sám sebe  považuje za
vrchol  tohoto  řetězce,  neboť  on  se dovede
ubránit jakékoliv šelmě.
   Proto také nízcí, zakomplexovaní lidé touží
okusit   psí  maso   -  maso   šelmy,  aby  si
"dokázali", že jsou  skutečně na vrcholu, svou
nadřazenost  i  nad  šelmami,  neboť  jinak by
trpěli  komplexem, a  cítili by,  že šelmy jim
mohou být vážným konkurentem.

   Zamyslíme-li se nad tím, shledáme, že je to
poněkud  nedomyšlené. Zjistíme,  že na vrcholu
není  ve skutečnosti  člověk, že  nad ním jsou
ještě červi a baktérie.
   "Potravní řetězec" je  jen nesmyslný výmysl
degenerovaného  člověka,  který  není  schopen
vidět ve  zvířeti něco jiného  než pochodující
konzervu.

32

   Člověk  opovrhuje zvířaty,  která "končí na
talíři",  a přitom  si neuvědomuje,  že sám je
určen  jako  potrava   hnilobným  baktériím  a
červům.

   Veškeré nauky, které  hovoří o nadřazenosti
člověka  zvířatům,  jsou  od  základu  špatné.
Člověk byl kdysi výše  - před vyhnáním z ráje.
Ne  však  dnes.  Pokud  dnes  někdo  o  takové
nadřazenosti mluví,  podobá se zdegenerovanému
debilnímu  šlechtici,  který  se  chlubí svými
předky.

Pojídání masa pochází z nevědomosti.
   Pokud   pochází  z   obyčejné  nevědomosti,
návyku, není  to ještě nejhorší.  Člověk jí ze
setrvačnosti tak, jak je  zvyklý, a nemá zatím
v  úmyslu  tento druh  nevědomosti  odstranit. V  jeho   počínání   není   žádný   záměr,  je
automatické.  Platí  zde  zásada:  "Nevědomost
hříchu nečiní."
   Někteří  lidé se  dostanou na  dost slušnou
úroveň,   aniž  by   přestali  jíst   maso.  -
Odstraňují zprvu jiné  druhy nevědomosti. Měli
byste jim však závidět  spíše poznání než maso
na talíři.

   Pokud však chce někdo  jíst masa víc než mu
velí  návyk,  pokud   chce  do  pojídání  masa
vkládat nějaký řád, je situace jiná.
   Jakmile  je v  pojídání masa  nějaký záměr,
třeba  jen  zdraví  a síla,  nebo  nenápadnost v davu,  jde o černou  magii.  Je to obětování
někoho jiného za sebe sama. Krvavá oběť.
   Takovým   počínáním   se   vytváří   veliké
množství špatné  karmy, a člověk  klesá rychle
dolů.
   ... Nemůžete se vyvíjet k lepšímu, pokud si
stanovíte,   kolik   masa   má   vaše   strava
obsahovat.

33

   Pojídání  masa  je   vždy  projevem  špatné
aktivní karmy -  charakteru. Když nebudete mít
špatný charakter, nebudete zabíjet. Bez ohledu
na  to, zda  je to  ve vašem  kraji zvykem  či
nikoli. Bude vám to prostě proti mysli. Nemusí
přijít  žádný  indický  jógin  či buddhistický
mnich  a   kázat  ahinsu.  Na   jistém  stupni
pochopení na to přijdete sami. Přestanete věci
přijímat mechanicky, a podíváte se na ně.
   Shledáte, jak je absurdní, snažit se srazit
se  stromu ptáka,  když si  ze stejného stromu
můžete  natrhat  ovoce.  Shledáte,  že  daleko
menší  námahou než  honit zajíce  po poli,  je
pole osít.

   Je  však  možné  doporučit,  aby  se  nikdo
nepokoušel  přejít  na  vegetariánskou  stravu
násilně.    Násilné    sklony,    které   jsou
orientované navenek  - vybíjejí se  v zabíjení
zvířat (ať  přímo či nepřímo),  se otočí proti
člověku  samotnému, a  mohou ničit  jeho tělo.
Může mít zdravotní i jiné potíže.
   Cílem  není  pouze  otočit  směr  násilných
vibrací, ale úplně se  jich zbavit. Jakmile se
člověk  zbaví  nejhrubších  násilných  sklonů,
nemůže   mít  z   vegetariánské  stravy  žádné
potíže. Pokud potíže má, je to jen známkou, že
má ještě mnoho nečistých myšlenek.
   Pojídáním  masa  se  sice  může  jeho  stav
zlepšit, to ovšem ještě  neznamená, že by maso
mělo  nějaké  léčivé  účinky.  Stejně  tak  je v takovém případě možné poradit nemocnému:
"Jděte a zmlaťte souseda. Uleví se vám."
Samozřejmě, i to bude působit.
   Úkolem  není  nezvládnuté  síly  vybít, ale
ovládnout.

   Pokud  jsou  vaše  sklony  k  masité stravě
silné,  nečiňte  si  násilí.  Avšak  občas  se

34

zamyslete:  "Je  pro  mne  ještě masitá strava
zapotřebí?"

   Často  se  namítá,  že  pojídání  masa,  na
rozdíl od dřívějška, kdy si člověk musel zvíře
sám zabít,  již dnes nemá  s ubližováním tolik
společného. Naopak. Pokud  budete nějaké zvíře
od malička chovat, budete si rozmýšlet, jestli
jej  máte  pro  pouhé  nacpání  svého  žaludku
zabít.   Budete  si   uvědomovat,  co   zabití
znamená. Budete  si toho velice  dobře a zcela
konkrétně vědomi.
   Dnes  se však  kupuje "výrobek".  Člověk do
sebe   cpe   mrtvolu   a   "nekalí"   si  mysl
představami o smrti. On  je přeci někdo. On má
peníze.  On  si  zaplatí,  a  špinavou práci -
zabití za  něj provedou jiní.  On usedá až  ke
stolu.
   Tento moderní způsob  je ještě daleko horší
než  původní.  Původně   se  člověk  vyvyšoval
"pouze" nad zvíře. Teď ještě mezi sebe a zvíře
vkládá prostředníky. Odsouvá zvíře ještě níž.

   Velmi  častým  argumentem  hájícím pojídání
masa  je,  že  člověk  se  přece stejně nemůže
úplně  vyhnout  zabíjení.  Že  zabíjí, aniž by
chtěl,  mikroby, a  že i  rostliny jsou  živé,
atd.  Na  první  pohled  je  jasné,  že  nejde
o žádný důvod, ale o výmluvu.
   Je  nesmysl,  aby  si  člověk dělal výčitky
svědomí,  že  ubližuje  mikroorganismům, které
ani nemůže vidět. Proto má omezené smysly, aby
si takové výčitky nedělal. Není jeho starostí,
zda   ubližuje   organismům,   které  nedokáže
vnímat. To  je jejich starost.  Nemají mu lézt
do cesty
   Nemá   však  ubližovat   tvorům,  které  je
schopen vnímat jako živé bytosti.

35

   Rostliny  jsou  živé.   Ale  život  rostlin
člověk nedokáže  vnímat přímo, jenom  jej měří
složitými přístroji.
   Až se vaše smysly zjemní natolik, že budete
vnímat nářek  vařeného zrní stejně  jako nářek
zabíjeného  zvířete,  můžete  se  vzdát  pevné
stravy  vůbec,  a  živit  se pouze "vzduchem",
jako  někteří  jógini.  Do  té  doby  si  však
nedělejte zbytečné starosti.  Ahinsa není věcí
voltmetrů   a  mikroskopů.   Ahinsa  je   věcí
vlastního vnímání, vlastního svědomí.

 * Pojídání masa odpovídá jen takové úrovni,*
 * kdy člověk ve svém zatemnění dokáže      *
 * nevidět život ve zvířatech.              *

Další časté a pitomé výmluvy:
   Úvahy  o  tom,  že  když  už  jsou  zvířata
zabíjena,  je nutné  je sníst?  Že když  už je
zvíře  zabito,  nemůže  se  mu  ublížit?  Jsou
přesně  stejné, jako  tvrzení jednoho  známého
alkoholika,   že   musí   pít,   "aby   se  to
nezkazilo".
   ...  Když vám  umře babička,  většinou její
maso také necháte zkazit.
   Zde  se  jedná  o   to,  zda  člověk  ještě
považuje maso za potravinu, nebo už nikoli.
   Pokud  člověku není  líto zvířata  zabíjet,
ale je mu líto jejich mrtvých těl, ukazuje to,
že je ještě velmi připoután ke hrubé hmotě.

   Úvahy o  tom, že člověk je  dravec, a proto
musí jíst  maso, ztroskotávají ještě  na další
věci.  Dravci  přece   zabíjejí  kořist  sami.
Zvířata,  která požírají  maso zvířat zabitých
někým jiným  se nazývají mrchožrouti.  A tvor,
který si  takovou potravu  navíc kupuje  v ob- chodě? - Pro to už vůbec není vhodný název.

36

   Existují i výmluvy, že  pro krávy je lepší,
aby  byly  zabity  a  snědeny,  než  aby  byly
naživu,   a  musely   pojídat  ono   svinstvo,
kterým jsou krmeny.
   Výmluvce  však zapomíná  na známou  věc, že
tyto jedy se v  kravském těle kumulují, a tak,
když  pojídá  jejich  maso,  přijímá  potravu,
která obsahuje několikanásobné množství těchto
jedů. Přesto  si nemyslí, že  by pro něj  bylo
lepší, kdyby  byl zabit a  sněden, místo toho,
aby se cpal takovým kumulovaným svinstvem jako
je roštěnka.

Maso jako zdroj bílkovin?
   Nesmysl. Bílkoviny jsou radžas, a potřebuje
je  tedy člověk,  který má  radžasu -  energie
nedostatek.   Pojídání  masa   je  ale  projev
nadbytku radžasu. Tato přebytečná energie není
ovládána  a vybíjí  se zabíjením.  - Maso může
jíst  jen ten,  kdo má  bílkovin zbytečně moc.
Zdůrazňuji:   Nemusí    mít   bílkovin   mnoho
kvantitativně, ale má jich víc, než je schopen
zvládat. JANG se pak mění v JIN.
   Kdo bílkoviny potřebuje,  ten ani maso jíst
nemůže. Je mu odporné.
   Žádné mládě nechce jíst  maso samo od sebe.
I mláďata  šelem   dávají  přednost  rostlinné
stravě.  K  pojídání   masa  musí  být  teprve
naučena.
   A tak jsou lidé v dětství násilím přinuceni
jíst maso, a pak  celý svůj dospělý věk stráví
v "přetlaku  bílkovin", ze  kterého se málokdo
dostane. Nanejvýš je přílišný přetlak bílkovin
snižován cukrem.
   V  dětství je  jim vnucen  návyk, který pak
celý život hájí dokazováním jeho nezbytnosti.

   Proto  je  také  nesmysl  tvrdit,  že těžce
pracující  musí jíst  maso, aby  měli dostatek

37

sil. Vždyť  chuť na maso je  projevem toho, že
mají sil pořád ještě  nadbytek. Stačí jim tedy
zvednout normy. - Budou-li pracovat ještě víc,
potřebu jíst maso mít nebudou.

   Pro vegetariánskou stavu  hovoří jasně také
ekonomické důvody. Zvířata chovaná k zabití se
dnes krmí obilím. V "civilizovaných" zemích se
takto zkrmuje 80 - 90 % zrní.
   Například v Československu  se vypěstuje 5x
víc  obilí,  než  kolik  by  stačilo  k výživě
obyvatel,  kdyby  se  živili  vegetariánsky. A
přitom se ještě dováží...
   Převod  živin  z  obilí  na  maso  vykazuje
průměrně 15ti-násobné ztráty. - Zkrmováním tun
obilí se získávají kilogramy masa.
   Maso není ani  výhodným zdrojem bílkovin. -
Kráva za  svůj život nadojí  v mléce také  asi
15x  víc  bílkovin,  než  kolik  obsahuje její
maso.
   Z těchto  čísel jasně vyplývá,  že pokud by
se upustilo  od chovu zvířat  na maso, stačila
by  k  obživě  mnohem  menší plocha obdělávané
půdy a nesrovnatelně  méně vynaložené energie.
Lidé by mohli žít  daleko příjemněji a věnovat
se  i   jiným  věcem  než   jenom  "opatřování
potravy".
   ... Právě proto je  v Indii posvátná rýže a
kráva,  že svým  zrním a  mlékem takový  život
umožňují.

   Přečtěte si Ajňahítu!  Vyprávění  z pastýř- ského prostředí,  ve kterém však nebylo zvykem chovaná  zvířata  zabíjet.  Něco  takového  se dnešnímu člověku zdá zcela absurdní.
   Původně  tomu skutečně  bylo tak.  Biblické
rozdělení zvířat na čistá a nečistá pochází ze
staršího  pojetí  -  rozdělení  na zvířata, od

38

kterých lze získávat  užitek čistým způsobem -
mléko, vlnu, lze je používat do tahu ap., tedy
bez  zabíjení,   a  na  zvířata,   od  kterých
takovýmto  čistým   způsobem  užitek  získávat
nelze. Proto se nemají nečistá zvířata chovat,
aby se člověk  vyhnul zabíjení. Zabití čistého
zvířete bylo považováno za neslýchaný zlo čin.

   Maso  bylo  vždy  v  porovnání s rostlinnou
stravou velmi  drahé. Proto se  stalo symbolem
blahobytu,  a tak  jej lidé  jedí také  hlavně
proto, aby  ukázali, že na to  mají. Tito lidé
už  snad ani  nevědí, že  maso je  živočišného
původu.  U nich  nejde o  vědomé vyvyšování se
nad  zvířata. U  nich jde  v první  řadě o to,
ukázat sousedům. To jsou ony dveře, při vaření
otevřené na chodbu, aby celý barák věděl.

    Jak hluboko člověk klesl, když nouzová
    strava nejtěžších období doby ledové -
    pečené maso - to, co bylo u jeskynních
    lidí projevem největší bídy, je dnes
    známkou blahobytu!

Časté je také vyhazování jídla.
   Nejčastěji se vyhazuje maso. Je to vybíjení
podvědomých sadistických sklonů.
   Vyhazování  rostlinné   potravy  -  chleba,
nedopíjení  piva  ap.  je  opět  oním snobským
prezentováním své "společenské úrovně".

   ...Rakovinotvornost   masa    už   byla   i
statisticky dokázána.
   A salámy - to  je důmyslný způsob, jak cpát
mrtvoly do střev dokonce dvakrát.

39

Obilniny
--------
   Vzít  obilniny za  základ stravy  je vcelku
správné.   Většina  lidstva   tak  ostatně  už
několik tisíc  let činí. (Od  začátku neolitu,
mladší  doby  kamenné.)   Nemělo  by  se  však
zapomínat,  že  obilí  pěstované  v pravěku, a
prakticky až  do nedávné doby  (do vyšlechtění
moderních    kultur    a    zavedení    nových
agrotechnických   metod)    mělo   dvojnásobné
množství bílkovin. Dnešní  obilí je tedy proti
dřívějšímu velice jin.
   Přidáním    velkého    množství   tamasické
zeleniny  získáme jídelníček,  který sice může
být v některých případech vhodný u lidí, kteří
mají bílkovin, jangu nadbytek,
(Pozná  se to  podle toho,  že mají  agresivní
sklony - chuť na maso a touhu po plození dětí.
Výslovně: "plození", nikoli jen sexu.)
je  však  zbytečné,  aby si  ten,  kdo  se již z  takovýchto   "dětských  nemocí"   vyhrabal, zvykal  na  stravu,  která  obsahuje poloviční množství  bílkovin,  než  na  jaké  je  lidské tělo za posledních 10 000 let přizpůsobeno.
   Vyvážené   stravy   se   dosáhne   přidáním
mléčných výrobků. Přinejmenším je třeba zvýšit
podíl luštěnin.

   Samozřejmě,  že  obilí  se  nemá obrušovat,
zbavovat nejhodnotnější vrstvy. To je dědictví
zvráceného   Říma.  Je   to  "logika   žehlení
kapesníků". - Všichni  jsou přesvědčeni, že je
to naprosto nezbytné, ale nikdo neví proč.
   (Ačkoli jsou i tací, kteří dobře vědí, proč
tak činí. - Na  pytlík potom napíšou Mega HiFi
WC, a mouku prodají 2x dráž.)

40

Zelenina
--------
   Lidem je  odmalička vtloukáno do  hlavy, že
zelenina   je  zdravá.   Jaká  je  skutečnost?
Himalájští  jógini  nejedí  nic  co  roste pod
zemí. (Rovněž  tak džinisté.) A  to přes vžité
představy,  že  poustevníci  se  živí  výlučně
kořínky.  Vše co  roste pod  zemí je  ovládáno
kvalitou temnoty - tamasem.
(Netřeba   však   tak   odsuzovat   buráky   -
podzemnici   olejnou.   Jde   v   podstatě   o
luštěninu, jejíž lusky  se těsně před dozráním
zavrtávají mělce pod povrch.)
   Zato   tak   často   vychvalované  brambory
přispěly  v nemalé  míře ke  vzniku všeho toho
zmatku, který v Evropě panuje.
   ...  Jako by  i nebylo  člověka nedůstojné,
vyrývat kořeny ze země jako vepř.

   A zelenina rostoucí nad  zemí? I tyto druhy
zeleniny  většinou  obsahují  různé  podezřelé
látky,  které  organizmus  nepotřebuje  (často z nich i bolí hlava). A i  ty neškodné - to je v podstatě tráva, vyšlechtěná tak, že obsahuje
zbytečně  moc  vody.  Myslím,  že  by  stačilo
zbavit  se  zábran  a  "napást  se".  - Jetel,
jitrocel, pampeliščí, mladé  kopřivy - to jsou
rostliny velmi dobře  stravitelné i pro lidský
organizmus.

   ...  A  tak  říkám:  Ze  zeleniny jím jenom
karfiól,  protože  to  je  kytička, a rajčata,
protože to jsou jablíčka.

41

Některé látky, které není možné doporučovat
-------------------------------------------

Vejce  Ačkoli  by   člověk  mohl  podle  názvu
"bílkoviny" soudit,  že vejce musí  být jejich
vydatným   zdrojem,  není   tomu  tak.   Vejce
obsahují  bílkovin  (které  byly  ve  vaječném
bílku  pouze  poprvé  objeveny)  jen  nepatrné
množství.  Pokud  někdo  jí  vejce právě kvůli
bílkovinám, měl by vědět, že obsah bílkovin ve
vejci je nižší než v chlebu, který přikusuje.
(Obsah  bílkovin ve  vejci je  takový, že  aby
člověk   přijímal  pojídáním   vajec  lékařsky
doporučené množství, musel  by jich jíst denně
jednadvacet.)
   A  onen nešvar  dávat vejce  do těsta! Snad
vznikl  z  pověstí  o   tom,  jak  byly  vejce
přidávány do  malty při stavbě  Karlova mostu.
Těžko říct zda se hodí  do malty, ale do těsta
určitě   nikoli.   Vegetariáni   zjistili,  že
kvalita jakéhokoliv těsta  se vynecháním vajec
jen zlepší.
   Snad ten zvyk vznikl vychloubáním selky:
"Já mám tolik vajec, že nevím co s nima. - Tak
je dávám i do těsta."
   Časem se  údaj o počtu  vajec v těstě  stal
něčím podobným, jako dnes: "To je z tuzexu."
   Vejce  neobsahují nic,  co by  mohlo lidské
tělo potřebovat. Jen  různé hormony, které jen
udělají pěkný nepořádek v metabolismu.
   Navíc  je člověka  nedůstojné, být závislým
na slepičí kloace.
   Proč se v Československu dělají z vaječného
těsta  i  těstoviny?  -  Italské špageti přece
vejce neobsahují!

Houby se také  považují za tamasické. Obsahují
totiž mnoho látek, lidskému organizmu naprosto
cizích. V podstatě je  pravdou, že každá houba

42

je  do jisté  míry jedovatá.  Proto je vhodné,
omezit se jen na druhy, u nichž ani pravidelné
požívání  větších  množství  prokazatelně nemá
škodlivé účinky. Např. žampióny.

Sůl  Kdysi jsem se  v blázinci setkal s člově- kem,  který tam byl  na pozorování.  Lékaři se usilovně snažili zjistit, co mu je, ale nikoho nenapadlo,  všimnout si jej při jídle.  -  Ten člověk  si  sypal například  na porci  brambor
dvě  polévkové lžíce  soli. Denně  jí jedl asi
10 dkg.
   Lidé vůbec jedí soli nesmyslně mnoho. Pokud
člověk jí  občas sýr nebo i chleba, které jsou
již  solené,  nemusí  solit  vůbec.  V případě
zcela  přírodní stravy,  v lesních podmínkách,
by  mělo  stačit  "solit"  dřevným  popelem. -
Některé  africké  kmeny   tak  činí  dosud,  a
kuchyňskou sůl odmítají.

Koření  -  stačí  si  oškrábat jazyk, pořádně,
soustředěně   kousat,    a   nebudete   koření
potřebovat.  Budete  moci  vychutnat  i  tvrdý
chleba.

Vitamíny  Ať si kdo chce co  chce říká, lidské
tělo  je  schopno  vytvořit  si  samo  v  sobě
jakékoliv    vitamíny.   Pojídáním    vitamínů v   tabletách,   nebo  i   pojídáním  potravin s  jejich  přehnaně   vysokým   obsahem   tuto schopnost vlastního těla jen ubijete.
   S   vitamíny   je   to   jako  s  ostatními
civilizačními  vymoženostmi   -  dokud  nejsou
objeveny, nikdo je nepotřebuje.

Káva - Mohamedův průjem
   Pití kávy je pro naprostou většinu lidí jen
maskováním    návyku   na    cukr.   Celodenní
pocucávání  sladké  kávy   je  také  nejlepším

43

způsobem,  jak  si  zkazit  zuby. Naproti tomu
pití neslazeného čaje je,  vzhledem k tomu, že
čaj obsahuje ze  všech potravin nejvíc fluóru,
dobrým prostředkem k jejich ochraně.
(Pití kávy  se ve větší  míře rozšířilo až  po
zavedení tovární výroby levného řepného cukru.
- Dokud  nebyl návyk  na cukr,  nikdo v Evropě
kávu nechtěl.)
   Zrníčka  lógru  zůstávají   snad  ze  všech
"poživatin"  nejdéle zachycena  na žaludečních
stěnách.
   Jako   vše,   co   je   pražené,   obsahuje
karcinogeny.

Obilná káva  a jiné náhražky.  - Také pražené,
tedy taktéž mírně rakovinotvorné.

Kyselé mléko  Mléko  zkysané vzdušnými  bakté-
riemi je  zkažené a obsahuje  mnoho toxinů. Je
možné jej použít již jen k výrobě tvarohu.
   U  všech  kvašených  výrobků  je  důležité,
jakými  kulturami  je  kvašení  způsobeno.  Je
třeba osvědčených a kontrolovaných kultur.

Tabák  je  sice  JANG,  ale  o jeho vedlejších
účincích snad není třeba psát.

44

Čaj
---
   Čajovník  je  skutečně  posvátná  rostlina.
Pověst  o jeho  nadpřirozeném vzniku  z očních
víček mnicha dobře vystihuje jeho velikost.
   Říká  se,  že  chuť  zenu  a  chuť  čaje je
stejná.
(Je to i slovní hříčka - čaj ČCHA, zen ČCHAN.)
   Čaj  zahání ospalost,  chrání před spánkem,
před  stavem, kdy  je člověk  nejvíc jin,  kdy
ztrácí nejvíc energie.
(Během  7-hodinového spánku  ztrácí člověk víc
energie  než za  zbývajících 17  hodin bdělého
stavu.)
   Čaj  člověka  chrání  před  špatnými  vlivy
astrálních   světů.  Před   útoky  "astrálních
zviřátek". Je "protizviřátkovej".
   Čaj je možné používat  i zevně. - Mám jisté
zkušenosti s takovou léčbou rakoviny.
   ...  Ostatně, čajem  je prý  možné léčit  i
lepru. (Nejlepší účinky prý má čaj indický.)

Čokoláda
--------
   Není třeba  na ni tolik  nadávat. I lékaři,
kteří ji dřív  zakazovali při epilepsii (stavu
silně  JIN), již  docházejí k  názoru, že její
vliv je individuální.
   Těžko  říct   v  čem  její   vliv  spočívá.
Obsahuje především  látky jin - cukr  a tuk, a
přesto působí  často právě opačně  - jang. Ani
kakaem  (třebaže  kakao  obsahuje  různé  dost
záhadné látky) to není.  Stejně totiž působí i
čokolády,  které  kakao  neobsahují. Například
bílá čokoláda.
   Třebaže se  cukru štítím natolik,  že pokud
na  něj sáhnu,  myji si  ruce ještě pečlivěji,
než  když se  mi protrhne  papír, čokoláda  mi

45

nevadí. Můžu jí sníst  klidně kilo. Dokonce se
takovými   velkými   dávkami   čokolády  občas
dostávám ze stavů extrémně jin.
   Působí tu snad kombinace:  tuk (jin) + cukr
(jin)  +  vhodný  typ  jinu  u  člověka  změnu
JIN —► JANG?

Pití
----
   Příjem   tekutin  by   se  měl   omezit  na
nejnutnější   míru.  Nadměrným   pitím  člověk
ztrácí  spousty  energie.  Tělo  při nadměrném
pití    vylučuje    velké    množství   dusíku
(v  močovině), který  je jedním  ze stavebních
kamenů bílkovin.
   ...  Klokani, kteří  nepijí, a  za vedra se
ochlazují    v     jeskyňkách    a    skalních
rozsedlinách, jsou na  stejné pastvině v lepší
kondici, než ti, kteří se ochlazují pitím.
                             (Zd. Veselovský)
   Především  je  třeba   varovat  před  pitím
slazených nápojů. Ty mají v sušině téměř 100 %
cukru.  Například   slazený  čaj:  Srovnáte-li
stopové  množství  látek,   které se  vylouží, s vahou vhozeného cukru, zjistíte, že cukru je
hodně přes  99 %. - Proti  tomu je obsah cukru
ve  všech dortech  a jiných  sladkostech téměř
zanedbatelný.
   Lití limonád do dětí je nejlepším způsobem,
jak  u  nich  vypěstovat  již  v  dětském věku
epilepsii,  a  také   nejlepší  přípravou  pro
budoucí  alkoholiky. -  Přes návyk  na cukr se
vytvoří návyk požívat  velké množství tekutin,
a pak, když  se stanou "dospělými",  budou pít
místo 10 limonád 10 piv.
   Nehledě k  tomu, že návykem na  cukr se již
od malička oslabuje vůle.

46

   ...  Je však  omylem tvrdit,  že alkohol je
tamas. Alkohol  je radžas měnící  se na tamas.
Opilec  bývá  často  neklidný.  To  je kvalita
radžasu.  Druhý  den  ráno   se  však  od  něj
přílišné činnosti nedočkáte.
   Některá média i  používají menšího množství
alkoholu ke zvýšení svých schopností.

   Připustit pití většího  množství tekutin je
možné jen  u nápojů, kterými  člověk organizmu
dodává  potřebné látky.  Například různé čaje.
Ať  bylinné  v  případě  léčení, nebo obyčejný
čaj, pokud se jím člověk udržuje při síle, při
vědomí.

Půst
----
   Půst  především není  "puštění nenažranosti
ze řetězu".  Postit se neznamená  nacpat se až
po  ústa. Půst  v křesťanském  pojetí "když je
hlad,  i  husa  je  dobrá"  není  vůbec žádným
půstem.
   - Toto křesťanské pojetí půstu se promítá i
jazykově. -  Místo slova "zřec"  - "ten, který
zří", se  používá "žrec", což  není nic jiného
než "žráč". Pěkná představa o svatých mužích!
   Jednodenní  půst  znamená  jeden  den úplně
vynechat     jídlo.     Jelikož     biologicky
nejvhodnější  doba k jídlu je  mezi 10  - 12 h
dopoledne,  a  4  -  6  h  odpoledne,  a  mezi
odpoledním  a  dopoledním  jídlem  je interval
18 hod.,  představuje  jednodenní  půst těchto
18 + 24 = 42 hodin bez jídla.
   24  hodin bez  jídla není  žádný půst,  ale
jezení jednou denně. (Dodržované jeden den.)

   Půst  je   půstem  pouze  tehdy,   když  je
absolutní, tedy i bez vody.

47

(Pokud  nekonáte  těžkou  práci,  při které se
velmi  potíte,  nebo  nejste  po  celý  den na
slunci, nepotřebujete při půstu pít.)
   Pití  slouží  k  ředění  potravy na hustotu
vhodnou  pro trávení.  První 3  - 4  dny půstu
člověk tráví  obsah střev, kde  má potravu již
naředěnou. Pokud  v této době  pije, tuto směs
ředí na nižší hustotu  než je obvyklé, a tráví
pak nepřirozeně řídkou stravu.
   ... Když se mohou v horkém indickém podnebí
postit bez  vody vdovy, je  dost trapné, pokud
to  v  chladnějším  evropském  podnebí  působí
potíže  někomu, kdo  se považuje  za zkušeného
jógina.

   Opět  je možné  připustit jen  pití čaje  -
pokud  by člověk  nevydržel po  dobu půstu bez
ochrany,  případně  bylinných  čajů,  pokud se
jimi tou dobou léčí.
   Větší   množství  silného   čaje  na  lačný
žaludek však stejně hned tak někdo nesnese.

   Nenapodobujte mohamedány, u kterých
"Půst  končí každého  dne západem  slunce, kdy
může  se  muslim  oddati a  až do rána  trvati v radovánkách a i hodování s přáteli, což je u
bohatých muslimů i zvykem.
... Půst Ramazánu mění opravdu u části muslimů
den v noc a noc v den."     (Ottův slovník)
   ...  Takový  půst   není  žádný  půst,  ale
zvrácenost, perverze.

48

Technika ve stravě
------------------
   Především by  se mělo směřovat  k tomu, aby
příprava  potravy  byla  čím  dál jednodušší a
přirozenější.  Je  však  velmi  těžké vytlouct
lidem   z  hlavy   známé:  "Proč   něco  dělat
jednoduše, když to jde dělat složitě."
   A   tak  se   kuchyně  hemží  nejrůznějšími
nesmysly, "moderními vymoženostmi".

   Úžas budí hlavně mletí obilí v elektrických
mlýncích na  kávu. Přitom se  nedoporučuje ani
vaření  na  elektrickém  vařiči,  neboť průběh
rakoviny je různý podle  toho, zda člověk vaří
na  elektřině  nebo   na  plynu.  (U  zdravého
člověka nebývá rozdíl patrný.)
   Když  vezme dobrý  hudebník do  ruky nějaký
hudební nástroj, pozná, zda na něj hrál břídil
nebo  virtuos,  neboť  zvukové  vibrace  se na
nástroji zachytí.  Ale už sotva  pozná, jestli
byl  nástroj  v  místnosti  vytápěné plynem či
elektřinou.  - Může  tedy být  vystavení obilí
hluku 200 dB uvnitř  mlýnku bez následků? A je
navíc slušné obtěžovat celý dům?
   A přitom je mletí  na ručním kafemlejnku 7x
rychlejší.  -  Podobných  výsledků  dosahují i
experimentální   archeologové    s   pravěkými
kamennými zrnotěrkami. Neuvěřitelné, ale je to
tak. Jde jen o to, jednou si to zkusit.
   Pokud zkusíte  mlít obilí ručně,  a bude se
vám  to  zdát  přece  jen  příliš jednotvárné,
vzpomeňte  si,  že  tření  kamene  o kámen (ve
směru oběhu Slunce, tj.  ve směru "jak se mele
kafe")  bylo u  Eskymáků hlavním koncentračním
cvičením těch, kteří  se chtěli stát angákokem
(šamanem).
   Je  i  otázkou,  zda je  vůbec třeba  mlít. V  první  řadě  lze  obilí  vařit celé,  a pak 

49

někteří  uvažující lidé přišli na způsob,  jak získat těsto  nejjednodušeji:  Obilí se na den namočí,  a  pak  změklé  semele  v  "mlýnku na maso". - Z mlýnku již rovnou leze těsto.
   Přinejmenším se má za to, že v pravěku lidé
obilí před  semletím mírně opražili  - pak jde
mlít  několikrát  rychleji.  (Mimoto  se stane
ještě více jang.)
   Netřeba   snad    mluvit   o   elektrických
troubách, grilech, mixérech  ap. Nejhorší jsou
mikrovlnné  ohřívače,  které  se  svými účinky
příliš neliší od rentgenu.

   Dalším  "přirozeným"  prostředkem  je tolik
vychvalovaný papinův hrnec. -  Co má za smysl,
trvat na  tom, že člověk má  jíst jen přírodní
potravu  z  nejbližšího  okolí,  když  ji  pak
upravuje  v  prostředí,  jaké  se  nevyskytuje
nikde na Zemi? Cožpak je možné považovat jídlo
vařené  v  jiném  než  atmosférickém  tlaku za
přírodní výživu?

   A známý případ -  teflonová pánev. Z důvodu
úspory    byly    železné    pánve   nahraženy
hliníkovými.    Na   těch    se   však   jídlo
připalovalo.  A tak  byla vynalezena teflonová
pánev, která má stejné vlastnosti jako původní
železná. Až na jednu - stojí totiž 100x víc.

Kdy a jak jíst
--------------
   Je třeba  vyvarovat se jídla  před spánkem.
Ve  spánku -  stavu JIN,  pak totiž  o všechnu
přijatou  energii stejně  přijdete. To  můžete
jídlo rovnou hodit do popelnice.
   Není  však vhodné  ani jíst  hned ráno.  Za
biologicky   nejvhodnější  dobu   k  jídlu  se

50

považuje  10  -  12  h  dopoledne,  a  4 - 6 h
odpoledne.
   Astronomické  vlivy jsou  nejhorší hned  po
východu   slunce,   a   pak   se   v   průběhu
následujících    24   hodin    stávají   stále
příznivější.   Nejlepší   vlivy   působí  před
východem   slunce  -   známá  brahmá  muhúrta,
Brahmova hodina, doporučovaná pro meditaci.
   Není  dobré, aby  byl organizmus  v prvních
hodinách  po  východu   slunce,  kdy  se  musí
vypořádávat   s   nepříznivými   vlivy,  ještě
zatěžován trávením potravy.
(Tyto věci jsem zřejmě od malička cítil, a tak
jsem nikdy nesnídal ani nepřesnídal. - Všechny
svačiny, které mi matka  dávala do školy, jsem
nosil netknuté domů.)

   Potraviny by se měly jíst zvlášť, neměly by
se z  nich míchat nechutné směsi.  K tomu jsem
měl také  již od malička odpor,  řka, že jídlo
nemusí  vypadat  jako zvratky  již  na talíři. S oblibou jsem říkal, že z kombinovaných jídel
snesu ještě tak chleba s máslem.
(I  když  i  pod  tímto  názvem si představuji
kousky  chleba namáčené  v přepuštěném  másle,
nikoli namazaný krajíc.)
   Jídlo   by    se   mělo   požívat    v   co
nejpřirozenějším     stavu,     neznehodnocené
nevhodnou  úpravou. (Vzpomeňte  například onen
snad  naprosto nevykořenitelný  zlozvyk loupat
jablka.)

   Také se nikdy  nikomu nepodařilo, naučit mě
tomu, co v Evropě  patří ke slušnému vychování
- jezení  levou rukou.  Připadalo mi  naprosto
nesmyslné,  když jsem  pravák,  držet vidličku v levé ruce.
   Myslím, že  většina národů používá  k jídlu
pravé ruky. Například Indové dokonce používají

51

k jídlu pouze pravou ruku  a levou považují za
nečistou.  Vyplývá to  i ze  znalosti polarit:
levá - tamas, pravá - radžas.

Co vařit?
   Ne  nadarmo  patří  v  Indii  k povinnostem
bráhmanů, lidí z nejvyšších  kast, umět si sám
uvařit.
   Veškeré jógy  mají člověka  vést k nezávis- losti.  - Nemělo  by se  tedy zapomínat ani na nezávislost v oblasti jídla.
   A tak by měl člověk umět sám rozdělat oheň,
sám si uvařit, a také  sám vědět, co je vhodné
jako potravina  a co ne, a  jak je nejlepší se
kterou  potravinou  naložit.  Měl  by to vědět
"sám ze sebe", bez pomoci nějakých příruček.
   Všechny   "kuchyně",   diety   a   nauky  o
stravování jsou jen maskováním skutečnosti, že
člověk už zdegeneroval natolik, že se už neumí
ani najíst,
   Každé zvíře se  dovede napást bez příručky.
- Jak  hluboko  pak   klesl  člověk,  když  už
nesvede ani tak jednoduchou věc.
   Lidé jsou příliš pohodlní. Chtějí kuchařské
knihy, aby nemuseli  přemýšlet, co mají vařit,
a restaurace a jídelny, aby ani nemuseli vědět
jak se vaří.

   Lidé  definují idiota  jako člověka,  který
nerozlišuje   jedlé    a   nejedlé   předměty.
Rozlišují  však oni  sami? Vždyť  si jen  cpou
"dírou do  hlavy" věci, které  jsou označovány
za jedlé, a opovrhují těmi, o kterých slyšeli,
že k jídlu nejsou.

   A tak  pokud vám není  intuitivně jasné, co
máte   jíst,   ani    to   necítíte,   alespoň
přemýšlejte   o   tom,   co   jíte.   A  pokud
přemýšlíte, tak přemýšlejte jak přemýšlíte.

52
                     III

Čerpání energie
---------------
   Člověk neustále ze všech stran slyší, že by
měl veškerou svou  energii použít ke cvičením,
kterými získá ještě víc energie.
   To  je vyložený  "duchovní kapitalismus". -
Jen  hromadit  prostředky.  Je  také  patřičně
snobský -  s člověkem, který nemá  dost sil na
provádění cvičení, peníze  na zakoupení jediné
akcie, se prostě nebaví.
   Ta různá  cvičení jsou totiž  možná jen pro
toho, kdo  má energie dostatek. Pokud  se o ně
bude  pokoušet člověk,  který dostatek energie
nemá, vyčerpá  i poslední zbytky  sil, a úplně
se zhroutí.
   Vůbec  celé  to  pojetí  je  zvrácené. Proč
získávat   pomocí    prostředků   zase   jenom
prostředky?   Energie  se  má  přece  používat k dosažení poznání.

   I  když  bude  člověk  čerpat jen kosmickou
energii,  nepatřící nikomu,  i tak  si vytvoří
dluh. Protože  ji čerpá pro sebe.  Bude se pak
vykupovat  tím,  že  bude  energii  čerpat pro
druhé. - Tak vznikají některé druhy léčitelské
karmy.

   Často  jde  o  čerpání  z  egregorů,  uměle
vytvořených skladišť psychické energie.
   Jak praví Bhagavadgíta 3.11 - 12:
Tou  (obětí)  si  stvořte  bohy,  ti bohové ať
tvoří  pro  vás.  Navzájem  tvořící, dosáhnete
nejvyššího štěstí.
Vždyť obětí stvoření bohové vám dají vytoužené
požitky. Kdo užívá jimi dané, aniž by dal jim,
právě ten je zloděj.
   Tedy jinými slovy: Vytvořte si egregory, ze
kterých pak můžete čerpat.

53

   Bohové   jsou   jakási   spořitelna.   Když
vkládáte přebytečnou sílu do opakování mantry,
posilujete egregor toho  kterého božství. Když
máte  energie  naopak  nedostatek,  můžete  se
stejnou  mantrou na  tento egregor  napojit, a
nějakou energii si vybrat. Mantra je něco jako
heslo vkladní knížky.
   Mít něco  na knížce pro horší  časy se hodí
celkem  každému. Proto  je mantra univerzální.
Hodí se jak pro  nepřímou, tak i přímou cestu.
(I  když samozřejmě  není povinná.) Intenzívní
užívání  mantry je  určeno hlavně  pro ty, kdo
nevědí co s přebytečnou energií.
...  Není  divu,  pokud  jsou  někomu  řeči  o
nezbytnosti  opakování mantry  stejně odporné,
jako řeči o tom, že musí pravidelně spořit.
   A je vhodné si povšimnout posledních slov -
"právě ten je zloděj". - Zlodějem je tedy ten,
kdo  čerpá  psychickou   energii,  kterou  sám
neuložil. - Krádež  hmotných předmětů je proti
tomu zanedbatelná.

   Podobně  je  možné  napojit  se  na egregor
rýže. Rýži považují  dodnes stamilióny lidí za
posvátný pokrm. Napojíte-li se na proud těchto
myšlenek,  stačí  vám  denně  hrstka  rýže,  a
přitom budete  při síle. Člověku  pak stačí 6x
méně   kalorií   přijímaných   v   rýži  (moje
zkušenost),  než  kolik  je  třeba ke stejnému
nasycení chlebem.
   Lidové  pověsti  praví,   že  "andělé  mají
nejraději  chleba". Tím  je zřejmě  míněno, že
energie  přijatá  z  chleba  rychle odchází do
vyšších   (astrálních)   sfér.   Rychle  uniká z  těla.  Zřejmě je  chleba  příliš jin,  díky tomu,  že je kvašený.  Nekvašeného  chleba  by mělo také stačit menší  množství.  (Je to také nápad, dávat do těsta droždí!)

54

... K  onomu  napojení  stačí  obyčejná  rýže.
Nemusí to  být "neloupaná z  Drážďan". Nedobré
myšlenky  vyslané během  obtížného shánění  by
napojení jen rušily.
   A zkušenosti lidí z koncentráků ukazují, že
za kritických okolností je  možné se napojit i
obyčejným chlebem.
   Možná, že  i u čokolády  jde o napojení  na
egregor vytvořený původními obyvateli Ameriky,
kladnými   myšlenkami,    které   k   čokoládě
vysílali.

   Soustředěním  na  jídlo  je  možné probudit
manipúra čakru, a místo, aby jí člověk energii
ztrácel, naopak ji získává. Jídlo pak neslouží
jako potrava, ale pouze k probuzení čakry.
   Když  jsou však  oni výjimeční  lidé, kteří
žijí  úplně bez  jídla, žádáni,  aby své umění
naučili  ostatní  lidstvo,  jaké  tím vzniknou
ohromné  národohospodářské  úspory,  odmítají.
Své odmítnutí většinou zdůvodňují:
"Bůh si to nepřeje."
... Člověk  nemůže jen brát,  musí také dávat.
Takový zázračný způsob obživy přichází v úvahu
jen u  těch, kteří již,  co měli dát,  dali. A
tak  teď již  jen dostávají,  co ještě  má být
dáno jim.

55

Modlení
-------
   Modlitbu  bych  definoval  jako:  "setrvání s čistými myšlenkami".  Proto jsem  alergický,
když slyším o modlení mluvit lidi, kteří čisté
myšlenky  nechovají.  Lidi,  kteří  se zásadně
modlí "aby sousedovi chcípla koza".
   Modlitba    je    navíc    čistě   soukromá
záležitost, a  tak vám ani do  toho, jestli se
modlíte nebo ne, nemá nikdo co kecat.

   A   když  bys   se  modlil,   nebývej  jako
pokrytci. Obyčej zajisté mají,  v školách a na
úhlech  ulic  stojíce,  modliti  se,  aby byli
vidíni  od  lidí.  Amen  pravím  vám, žeť mají
odplatu svou.
   Ale  ty  když  bys   se  modlil,  vejdi  do
pokojíka svého,  a zavra dvéře  své, modliž se
Otci svému, kterýž jest v skrytě, a Otec tvůj,
kterýž vidí v skrytě, odplatí tobě zjevně.
   Modléce  se pak,  nebuďtež marnomluvní jako
pohané  nebo  se  domnívají,  že  pro  tu svou
mnohomluvnost vyslyšáni budou.      Mt. 6.5-7

   Z   křesťanských  modliteb   uznávám  pouze
Getsemanskou:

   Ne má vůle, ale tvá staň se.   Lukáš 22.42

   Otčenáš  není  žádná  říkačka,  která by se
měla  opakovat. Slova  otčenáše popisují  stav
mysli, do kterého se  má člověk uvést, aby byl
připraven vstoupit do meditace.

   A ono mnohomluvné modlení se za něco? To je
typické  pro radžasiky,  kteří roupama nevědí,
kam s přebytečnou energií.

56

   Nepřirovnávejtež se tedy jim, neboť ví Otec
váš, čeho je vám potřebí, prvé než byste vy ho
prosili.                              Mt. 6.8

   Podobně o takovém "modlení":

Není třeba se modlit.
                     zenový mistr Harada-roši

Co  se  pak  týče  modlitby  za  ostatní:  Bůh
nepotřebuje  žádného  prostředníka.  Hleďte si
svého a vše bude v pořádku.
                              Ramana Mahariši

Pokora
------
   Krišnamúrti  říká: "Pokora  je nepociťování
rozdílu mezi sebou a Nejvyšším."
Pokora je sattvický stav. Pokora je meditace.
   Všechny  nepříjemnosti,   které  k  člověku
přicházejí, mu přicházejí  něco říct. Je třeba
pochopit  tuto jejich  řeč, ne  jenom přijímat
nepříjemnosti,  nebo  se  jim  bránit. Jakmile
člověk   pochopí,   nepříjemnosti   přestávají
existovat,  neboť  splnily  svůj  účel.  Jinak
přicházejí stále znovu a znovu.
   Pokud nepříjemnosti přicházejí, a člověk je
nechápe, nepříjemnosti neplní  svůj účel, a je
tedy  správné  se   jim  bránit.  Nebránit  se
nepříjemnostem, které jsou jenom nepříjemné, a
ne poučné, není pokora, ale zbabělost.
   Skutečná  pokora  znamená, obrátit se k ne- příjemnostem čelem, a dobře si je prohlédnout. Ne nastavovat záda.
   Je však také  důležité, vyvarovat se omylu,
že všemu  nepříjemnému je třeba  se bránit. To
je jen rozmazlenost.

57

   Na úrovni tamasu je člověk zcela otupělý, a
tuto  řeč  nepříjemností   vůbec  neslyší.  Na
úrovni radžasu,  když se probouzí  cit, člověk
pociťuje  mnoho  věcí  jako  nepříjemných. Zde
však často dochází k  omylům. - Pokud považuje
za  nejdůležitější  tyto  nepříjemnosti  trpně
snášet, je  to masochismus. Pokud  považuje za
nejdůležitější se jim  bránit, je to sadismus.
Pouze  tehdy,  když  si  bere  ze  všech  věcí
poučení, je možné mluvit o pokoře.

   Askeze (ASkeze),  tedy cesta od  A k S,  od
álef k  šín - od  nejnižšího aspektu múládháry
k nejvyššímu aspektu sahasráry, odříkání, není
vzdáním   se  pohodlí   a  všeho   příjemného,
a "trýzněním  těla",  ale   právě  vzdáním  se
masochismu.   (O  neslučitelnosti   askeze  se
sadismem snad není třeba mluvit.)

   A příjemné věci? Ty časem omrzí. Časem není
pociťován rozdíl mezi příjemným a nepříjemným.
Časem k člověku mluví i příjemné.

Soustředění
-----------
   Často   se   setkáváme    s   názorem,   že
soustředění je  naprostý všelék, že  se jím dá
vyřešit úplně všechno. To je velký omyl.
   Meditací,    a   v    podstatě   jakýmkoliv
soustředěním   se   uvolňuje   karma.  Všechny
problémy  pocházejí z  nadměrného soustředění.
I obyčejné nachlazení pochází  z toho, že jste
se   příliš  soustředili   na  pocit   chladu.
Kdybyste  jej dokázali  ignorovat, při  stejné
teplotě se nenachladíte.
   Je   pravda,  že   soustředěním  na  nějaký
problém, jej  můžete  pochopit, a tím přestává

58

být  problémem.  Tímto  soustředěním  si  však
můžete zároveň přivolat problémy další.
   Když se soustředíte  víc, než odpovídá vaší
úrovni, přichází také  víc problémů, než kolik
jste schopni zvládat. S těmito problémy se pak
člověk  také  nemusí  umět  vyrovnat. - Nemálo
lidí,   kteří  neznali   tyto  zákonitosti,  a
pouštěli se do jógy, či do něčeho, čemu říkali
"zen", skončilo v blázincích.

       Jediné, co je třeba,
       je spalovat karmu.
       Pokud jí přichází málo,
       uvolnit ji soustředěním.
       Pokud jí přichází mnoho,
       jakémukoliv soustředění se vyhnout.
       Pokud máte mnoho energie,
       zdokonalujte techniky
       spalování karmy.
       Pokud máte energie málo,
       musíte se učit karmu přijímat
       v podobě, v jaké přichází.
          Toť celá nauka.
                 Nic víc není třeba znát.

   Přicházející  karmy  má  být  tolik, abyste
byli  plně  vytíženi,  ale  ještě  jí dokázali
přijímat s pokorou.  Abyste cítili její nápor,
ještě    se    však    nehroutili.    Množství
přicházející   karmy   má   být   na   hranici
únosnosti.
   (Např.  u ásán  to znamená:  pociťovat tah,
nikoli však bolest.)

59

Uctívání duchů
--------------
   Přehnané styky  živých s mrtvými  jsou vždy
znakem úpadku společnosti. - Lidé si nedovedou
své účty vyrovnat za života, a tak se to snaží
dohnat po smrti.
   Navíc se  právě tento postoj  stává kořenem
zla.   Například  v   Indii  se   stalo  přímo
náboženskou povinností zplodit  syna, aby mohl
obětovat  za  předky.   To  vedlo  k  nadměrné
porodnosti,  a  tak  bylo  brzy  třeba  zavést
protiopatření - upalování vdov.
   Uctívání mrtvých a zabíjení živých, to jsou
jen strany jedné mince.

   Přehnané  styky  živých  s  mrtvými dokonce
odporují i čínskému pojetí:
       Duchy máme sice uctívat,
       ale udržovat si od nich odstup.

   Podobně  v  Mahábháratě:  Ardžuna  má  sice
"duchy"  - své  protivníky ve  velké úctě, ale
přesto s nimi bojuje.

60

Vysílání energie
----------------
   Je i otázkou, zda  vyslaná energie může být
předkům, duchům k užitku.

   Inkovi Huanacauri(-mu) (z dřívější dynastie
než  té zničené  konkvistadory) poradili kněží
Slunce, že,  jestliže si přeje  zbavit se moru
hubícího jeho říši, měl by zrušit písmo, a mor
ustane. On  tedy uložil trest  smrti na psaní,
popravil  několik neposlušných  spisovatelů, a
písmo, stejně jako mor, zmizelo z jeho říše.
                   Ch. Berlitz:
                      The Mystery of Atlantis

   O  co  zde  šlo?  Přílišným používám písma,
plochy, člověk čerpá  energii z dvojrozměrných
světů.  Má pak  víc energie  než mu  náleží, a
přitahuje  tak  k  sobě  zájem  vícerozměrných
světů, které mu tuto energii, kterou si on ani
nedovede uchránit, berou.
   Pošleme-li    energii    předkům,    dlícím v nějakém astrálním světě, nevzbudíme tím také
jen  závist  bytostí  ze  světa majícího ještě
jeden  rozměr navíc?  Nezpůsobíme tím  předkům
také jen mor?
...  A  nejsou   potíže  dnešního  světa  také
takovým morem? Tiskne se snad málo nesmyslů?

   I když vyšlete energii s nejlepším úmyslem,
nemůžete si být příliš jisti, co udělá.
   Jednou    jsem   vyslal    během   krátkého
soustředění  na  břehu  potoka  velké množství
energie (na  pozemské úrovni asi  10 000 kcal,
tj. 42 000  kJ). Pak jsem nasedl do  vlaku - a
vlak vykolejil.  Nikomu se nic  nestalo, jenom
železničáři  měli  trochu  práce  s nandáváním
vagónů na koleje. Ale bylo to varování.

61

Náboženství
-----------
   Jak  tak  vidím  kolem  sebe  padat lidi, o
kterých  jsem si myslel,  že snad u nich je to v pořádku, že jelikož mi téměř chybí radžasic- ká guna, nemůžu to posoudit, že snad pro ně je
bhakti-jóga, cesta  citu, náboženství, vhodná,
jsem čím dál tím skeptičtější.
   Náboženství   je  zřejmě   skutečně  "opiem
lidstva". Podobně jako  snad může opium někomu
pomoci   jen   je-li   naordinováno   zkušeným
lékařem,  tak může  i náboženství  snad pomoci
jenom tehdy, je-li  člověk pod vedením opravdu
zkušeného učitele.
   Jinak  je mezi  náboženstvím a  opiem možno
najít  jen jediný  rozdíl: opiem  škodí člověk
jen sám sobě, v  případě náboženství však může
svým fanatismem škodit i druhým.
   Hlavní potíž  spočívá v tom,  že ve většině
případů lidé nerozvíjejí svou duchovní úroveň,
ale  pouze zvyšují  svou citlivost, mediumitu.
Stávají se  médiemi, přes které  mohou působit
jak  dobré síly,  tak špatné.  A ty  špatné se
dříve nebo později projeví.
   Také problém  náboženských učitelů spočívá,
jak  praví komentář  k Bardo  Thedolu, napsaný
realizovaným člověkem, v tom, že
"Půda náboženství je i  kněžím tak cizí, že se
musejí  nechat   ovlivňovat  inspirací,  jejíž
zřídlo  při mravních  nedostatcích a nesprávné
pokoře   není   v   Bohu,   nýbrž   ve   světě
démonickém."

62

Drogy
-----
   Dříve jsem  si nebyl jist,  zda drogy přece
jen některým  lidem nemohou pomoci  k dosažení
vyšších úrovní. Drogy samy však nestačí.
   "Duchovnost   vyhnaná    práškama"   nemívá
velkého  trvání.  Při  nejbližší  příležitosti
lidé opět klesají dolů.
   Navíc  stavy  vyvolané   drogami  jsou  jen
podobné  stavům   duchovním,  nikoli  totožné.
Jedna  známá se  vyjádřila o  takovém případu:
"Měla jsem  dojem, že se vznáší  půl metru nad
zemí, ale těch půl metru je jen bahno."

   Je  však nesmysl  tvrdit, že  by drogy byly
horší než  cukr. Základní otázkou  totiž není,
zda jsou drogy v porovnání s cukrem víc jin či
nikoli, ale:
"Začal by  člověk, kdyby neměl  vůli oslabenou
cukrem, vůbec drogy užívat?"

63

Síly
----
   Samozřejmě,  pokud se  vyvarujete sattvické
stravy, takže se vám  nebude uvolňovat karma -
nebudou   vám  přicházet   žádné  další  úkoly k řešení, a vyřešíte si své nejhrubší problémy
na úrovni tamas - radžas (jin - jang), získáte
"síly",  jako  např.  telepatické  schopnosti.
(Síly získáte tehdy,  když budete mít dostatek
jangu, který budete ovládat.)
   Avšak  za cenu  zastavení vlastního vývoje.
Zůstanete tam, kde jste.  - Jako by nebylo již
dostatečně  otřepanou věcí,  že všichni jógini
se  takovému  počínání  smějí.  Nepovažují  za
důležité síly, ale právě vývoj.

   Všechny  "nadpřirozené"  síly   vám   budou k dispozici, udete-li je  skutečně potřebovat,
aniž byste se v nich kdy cvičili.
   Cvičením  těchto sil  dosáhnete pouze toho,
že jich budete moci  používat tehdy, kdy je to
zbytečné.

Zdraví a štěstí
---------------
   dosáhnete  velmi snadno  tím, že  vyloučíte
sattvickou   stravu,   a   budete   preferovat
tamasickou.  Tím nejen  zastavíte svůj  vývoj,
ale  ještě svou  úroveň posunete  o kus  zpět.
Nebudete schopni  žádné problémy řešit,  a tak k vám ani nebudou přicházet. Budete proplouvat
životem  s úsměvem  idiota. Provedete  sami na
sobě potravní lobotomii.

   Pokud  člověk touží  jenom po  zdraví a  po
"silách",  pak  je  pro  něj  sattvická strava
skutečně zbytečná. Lépe řečeno - je jí pro něj
škoda.

64

Boj s nemocí
------------
   Také představy o tom, jak má člověk bojovat
a nemocí silou,  jsou naivní. Jenom  když máte
dostatek  síly,  můžete  vyjít  nemoci - karmě
naproti, a  bojovat s ní  mimo tělo. -  Využít
hesla, že "nejlepší obranou je útok".
   Pokud energie nazbyt nemáte, musíte bojovat
na svém vlastním území.
   A když je nepřítel příliš silný a vy příliš
slabí,  máte   vést  "nečestnou"  záškodnickou
válku.  - To  je ona  "nečestnost", která bývá
vytýkána  Krišnovi  ohledně  jeho rad  v Mahá- bháratě.
(Takovým  "nečestným"  způsobem  je  například
polévat  "zviřátka" zvenčí  studenou vodou,  a
zevnitř horkým  čajem. Úplným podrazem  pak je
sauna,  kdy  k  sobě  horkem  astrální bytosti
přilákáte, a  pak je řádně  ztrestáte studenou
koupelí.)
   Nikdy se  však nemáte vzdát,  podrobit se a
platit  výkupné.  Nikdy  nemáte  přistoupit na
smír  -  získání  zdraví  za  cenu snížení své
úrovně, svého postavení.
   To je ono věčné "Ardžuno bojuj" v Bhagavad- gítě.

   Zdraví je tedy vhodným cílem jen v případě,
že máte dostatek energie.

65

Energetická bilance
-------------------
   Spotřeba energie je u každého člověka jiná,
podle toho,  nakolik je jin  či jang. I  známá
nižší spotřeba  jídla u žen  (i v přepočtu  na
tělesnou  váhu)  je   dána  jejich  přirozenou
polaritou - JANG.
   Člověk  má  spousty   vztahů  s  astrálními
světy, a jde o to,  zda dluží on jim, nebo ony
jemu.
   Můžete si představit,  že všichni lidé jedí
do   společného,   pokladny.   Každý  přispívá
množstvím, které je  mu určeno, které odpovídá
jeho polaritě,  množstvím, které je  u každého
individuální,    a   dostává    tolik,   kolik
potřebuje.
   Rozdíly  vyplývají  z  toho,  že někdo musí
splácet dluhy, kdežto druhý žije z úroků.
   A tak, pokud někdo  žije z úroků, tloustne,
když  přijímá množství  potravy, které  je pro
jiného   zcela   přiměřené,   množství  přesně
vypočtené  a lékařsky  doporučené. Pro  něj je
takový příjem nadměrný.
   Pokud  je  úrok  velký,  bude tloustnout, i
když bude  jíst třeba jen  sousto denně. I  to
bude pro něj nadměrné.
   Pokud  úrok  pokrývá  celou  jeho spotřebu,
nemusí jíst vůbec.
   Pokud je úrok ještě  větší, pak mu nezbyde,
než  se smířit  s tím,  že bude  tlustý i když
nebude jíst vůbec nic.

66

Léčení
------
   Je velkým omylem  považovat schopnost léčit
za něco vznešeného.
   Rámakrišna jasně řekl,  že si nikdy nepřál,
aby  měl  schopnost  léčit.  A  Kristus,  když
někoho  vyléčil, tak  mu hned  kladl na srdce,
aby  o   tom  nikde  nemluvil,   aby  nepřišli
otravovat další.
   Léčení  je  jen  splácením  dluhu. - Někomu
dlužíte, a  tak mu dluh  splatíte tím, že  jej
vyléčíte.  Pokoušet se  léčit někoho,  ke komu
tento dlužnický vztah  necítíte, je nesprávné,
často i nebezpečné.
   Proto žijí léčitelé ve skrytu, aby se k nim
dostávali jen ti, kterým vyléčení dluží.
... Úspěšným  léčitelem můžete být  jen tehdy,
pokud máte dostatek dluhů.

   Nejjednodušším   způsobem  léčení   je  dát
nemocnému  vlastní  sílu,  nebo  přenést  jeho
nemoc na sebe. Je to velmi snadné k provádění,
ale  musíte si  být jisti,  že tu  je dluh, že
právě  tohoto člověka  máte léčit  právě tímto
způsobem. Jinak je to velmi nebezpečné.
   Pokročilejším způsobem je splatit nemocnému
svůj  dluh tím,  že na  něj pošlete  kosmickou
energii. Zde je  menší nebezpečí, že vyčerpáte
své síly.

   Zastavení uvolňované  karmy snížením podílu
sattvy tamasickou stravou či tamasem obsaženým
v tabletách,  případně   i  negativní  energií
(jangem  měnícím se  v jin),  není vůbec možné
považovat za léčení.
   Je  třeba vyvarovat  se černé  magie. -  Ač
dnešní lékařská věda  vypadá velmi vědecky, je
to právě černá magie,  která v mnoha případech

67

působí. Především u léků, které jsou získávány
zabíjením zvířat. Ať při  výrobě samé nebo při
výzkumu. Zní  to sice podivně,  ale působí zde
stejný  faktor,  jako   v  případě  rozseknutí
štěněte  a  přiložení  jedné  půlky  řezem  na
nemocné místo. Je to krvavá oběť.

   To  co platí  v případě  obyčejných nemocí,
platí  také u  nemoci největší  - nevědomosti.
Guru opět jen splácí, co žákovi dluží.
...  Nazývat někoho  guruem tedy  není ani moc
uctivé.   Je  to   stejné  jako   nazývat  jej
dlužníkem.

   Samozřejmě,  ti,  kterým  nejde  o léčení -
splacení  svých dluhů,  ale o  slávu a peníze,
rozhlašují,  že  mohou  léčit  každého,  a  ti
nejhorší, že mohou být guruem každému.

68

Sex
---
   Pokud jsou si lidé  blízcí, a prožívají sex
celým tělem  - pokud cítí  splynutí pránických
těl,  pokud  cítí  jak  energie  proudí  celým
tělem,  každým  jeho  pórem,  pak  je  energie
rozváděna, a nemůže dojít k početí.
   Pokud je tu  nějaké odcizení, sex prožívaný
jen pohlavními orgány, pokud jsou si lidé cizí
a vnímají z druhého  jen pohlavní ústrojí, pak
energie   není  rozváděna,   dochází  k   její
koncentraci    a    hrozí    velké   nebezpečí
otěhotnění.
   Pokud  je  sex  prožíván  opravdu v oblasti
citu a ne hmotně, nemůže mít hmotné následky.
   Otěhotnění  je  naopak  projevem nedostatku
lásky.

   Můžete si však být jisti, že neupadnete ani
na chvíli do hmotných  pocitů? - Raději na své
schopnosti moc nespoléhejte.

   K  těhotenství dochází,  když se  v haře  -
energetickém  centru, nejnižším  ze "tří ohňů"
(svádhištháně)  koncentruje  přebytek energie,
která není rozváděna do těla.
(V jógické terminologii  - těhotenství vzniká,
když dojde k poruše vjány.)

   Energii  by  mělo   být  možné  rozehnat  i
dodatečně. Pokud se to  nepodaří, je vhodné ji
odstranit.
   Daleko spíše,  než že potrat  vzniká tehdy,
když  je tělo  příliš jin,  je možné  říci, že
těhotenství  vzniká tehdy,  když jsou patřičná
místa příliš jang.
   Proto je nesmysl litovat ztráty energie, ke
které  dojde při  potratu. Je  nesmysl litovat
energii,  kterou  stejně  nedovedete  využít -
rozehnat do celého těla.

69

   Při jisté koncentraci  tato energie vytvoří
něco  na  způsob  "černé  díry"  ve vesmíru. -
Jakousi past,  do které co se  dostane, má již
jen  malou naději,  že se  vrátí do  světa, ve
kterém bylo původně.
   Je  to   nízká  energie,  která   má  sklon k násilí. Když  k němu dojde - energie zajme a
uvězní duši, která do  té doby žila volně, bez
hmotného   těla,  nazývá   se  to  "požehnaným
stavem" - těhotenstvím.
   Negativnost  této energie  je  dobře patrná v  případě,  že  se  žádná  duše  zlákat nedá, ubrání se. Když této energii není dáno ublížit jinému a vybíjí se  na vlastním těle nositele. Doufám, že všichni lékaři souhlasí, že falešná březost je vyloženě patologický jev.

   Navíc v případě  těhotenství ztráta energie
porodem nekončí.  Po porodu se,  jak ženě, tak
muži otevře v auře jakýsi tunel; Z levé strany
(levá  -  pasivita  -  ztráta),  v úrovni hary
(energetického  centra).  Tímto  tunelem  dítě z rodičů vysává energii.
   Takto  člověk ztrácí  energii především  ve
styku s vlastními dětmi,  ale i v případě dětí
cizích,  a  také  v  přítomnosti  nevyvinutých
dospělých, zvyklých sát energii - "upírů".
   (Cituji člověka, který je  v této zemi snad
nejkompetentnější  mluvit o  KI, bodu  hara, a
japonských "sportech".)

   Občas  se  mluví  proti  potratu z hlediska
odsuzování  násilí.  Někdy  jsou  to možná jen
jakési  dost  zoufalé  snahy,  jak apelovat na
lidi, kteří jsou  schopni přijmout myšlenku na
nenásilí - ahinsu jen v této oblasti.
   Ať se tak tedy mluví jen s takovými!

70

Sny a vidiny
------------
   O  snech panují  velmi pochybné  představy.
Zejména  onen  psychologický  názor,  že jde o
vlastní představy člověka,  který sny prožívá.
Není tomu tak.
   Ve  snu  člověk   putuje  ve  svém  jemném,
vícerozměrném, astrálním těle nad "polem všech
možných třírozměrných světů".
   Představte  si  plochu  složenou  ze samých
filmových políček. Normálně máte vědomí vázáno
na jedno políčko.
   (Ne  tak  přesně.  Existuje  jistý  rozptyl
vědomí,  takže  najednou   vnímáte  i  políčka
sousední,   velmi  podobná.   Pokud  je  tento
rozptyl  příliš velký,  člověk vnímá  najednou
obrazy   -  skutečnosti,   které  si  navzájem
odporují, a může dojít k psychickým poruchám.)
   V  noci  se   vysouváte   nad  tuto  plochu (z plochy do prostoru  -  zde je  onen přibylý
rozměr), ve kterém jeden bod představuje svět,
a čára   jeho   vývoj.   Putujete   nad  touto
celuloidovou    plochou,   a    svým   vědomím
osvětlujete  jednotlivá políčka.  Tak vznikají
sny.
   Dostáváte  se však  do vyššího  rozměru, ve
kterém  nejste  doma.  Bytosti  vícerozměrných
světů  toho využívají  a honí  vás nad  takové
"obrázky", při jejichž  spatření vydáte nejvíc
energie, kterou si pak přivlastňují.
   V případě pravdivých  či věšteckých snů vás
zpřízněné bytosti zavedou  nad taková políčka,
která by vám něco řekla.
   Pokud  je  někdo  dostatečně  silný, aby se
nenechal "ani ve snu" ničím popohánět, může se
nad  touto  plochou  pohybovat  zcela volně, a
prohlížet  si  minulost   i  budoucnost  světa
tohoto, i světů jiných.

71

   Všechna proroctví  jsou však jen přibližná,
neboť  je  velmi   těžké  odhadnout,  po  jaké
křivce, "pravděpodobnostní linii", se bude ten
který svět vyvíjet.

   Všechna  celuloidová  políčka  jsou  stejně
skutečná  či  neskutečná.  Rozdíl  je  jen  ve
způsobu,  jakým se  na ně  váže lidské vědomí.
Ten  je  ve  snu  a  ve  bdělém  stavu  trochu
odlišný.  Zhruba:  bdělý  stav  je  vaše stálé
bydliště, a ve snu jste jen na návštěvě.

   ...  Je to  ono známé  "unitární pole", nad
kterým hloubají špičkoví fyzici.
   Pokud  někdo  chce  pochopit  ohledně snů a
unitárního pole víc, doporučuji mu:

     Bertil Mårtensson: Světy bez hranic
          Albatros 1982, edice KOD

snad nejlepší  knihu, jaká byla  za posledních
dvacet let napsána.

   Je   přirozené,  že   druh  stravy,   který
přijímáte,   předurčuje,  nad   kterou  oblast
unitárního pole se ve snu dostanete.
   Porozumění mezi lidmi,  kteří jedí podobnou
stravu  je  důsledkem  toho,  že  mají ve svém
zorném  poli přibližně  stejná políčka,  která
vnímají jako skutečnost.

   Také  v  případě,  že  člověk  vnímá výjevy
vícerozměrných  světů  (v   zenu  se  nazývají
"makyo"), nejedná se o iluzi.
   Nevědomci   slepě  opisují   výroky,  které
říkají, že pokud má  člověk při meditaci různé
vize a zjevení, nemá si jich všímat, ale má se
snažit  dostat  se  dál,  a  vyvozují  z  toho
jejich neskutečnost.

72

   Všechny světy  jsou jen iluzí  v pojetí, že
existuje jen  ono brahma, které  sní svůj sen,
či  že  svět  povstal  myšlenkou  či  meditací
brahma.
   Vše je tedy snem,  iluzí, jen ze stanoviska
brahma.
   Pokud někomu jde právě o splynutí s brahma,
snaží se vžít do tohoto postoje. Výrok "vše je
jen sen" používá pro připamatování si toho, co
má uskutečnit, ne proto, že by pro něj byl již
na tomto stupni pravdivým.
   Podobně jako člověk  považuje za neskutečné
dvojrozměrné obrazy např.  v kině, postupně se
vzdá představy skutečnosti tří-, čtyř-, pěti-,
atd.- rozměrných světů, a dosáhne Splynutí.
   Podobně   jako  člověk   setrvává  v  tomto
třírozměrném  světě,  neboť  jej  považuje  za
skutečný,  pokud ulpí  na skutečnosti "vidin",
zastaví se v jejich světě, a nebude moci dál.
   Jelikož   světy  jsou   promítnuty  odshora
postupným  odrazem,  při   kterém  vždy  jeden
rozměr  zaniká  (podobně  jako vzniká  odrazem v  zrcadle  dvojrozměrný  obraz  třírozměrného
předmětu), jsou vícerozměrné světy skutečnější
než tento.  Úvahami o jejich  neskutečnosti si
jen děláme jakéhosi "strejčka". Na to je třeba
pamatovat.
   V  komentářích  ke  spisům  zabývajícím  se
těmito  věcmi  (např.  Bardo  Thedol), psaných
realizovanými   lidmi,  bývá   na  toto  časté
nepochopení upozorněno.

73
                     IV

Jak vlastně vzniklo učení o Jin a Jang?
---------------------------------------
   Přenesením  babylonských pojmů  AN - mužský
princip  nejvyššího  božství,  a  KI  - ženský
princip nejvyššího božství do Číny.
(Toto pojetí bylo již u Sumerů.)
   A zde, hned na samém počátku, došlo k první
chybě.  Pojmy  byly  přeneseny  do  prostředí,
které   nedokázalo   pochopit   úrovně,  které
označují,  a  tak  jimi  bylo zcela mechanicky
označeno  něco  úplně  jiného.  Místo úrovní 9
a 8,   které   původně   symbolizovaly,   byly
přiřazeny  gunám:  radžasu  -  úrovně  6  - 4,
a tamasu - 3 - 1.
   A  zde  došlo  ke  druhé  chybě.  Při tomto
mechanickém posunu bylo  zachováno pořadí - AN
- mužský princip  nad KI -  ženským principem.
Nebyla zde  uplatněna základní "makrobiotická"
poučka, že z Jangu vzniká Jin, a z Jinu Jang.
   A  tak  Jang  nazývají  mužskou  polaritou,
protože AN  je mužský princip,  a Jin ženskou,
protože KI je ženský princip, třebaže označují
JANG - radžas - ženskou  gunu, a JIN - tamas -
mužskou gunu.

    -----------------           ------------ B
  s 9 ┌-Zeus        ♂         s 9 ┌-AN     ♂ a
S r 8 | Héra------┐ ♀ Ř     S r 8 | KI---┐ ♀ b
  t 7 |           |           t 7 |      |   y
    --|           |   E         --|      |   l
    6 |           |             6 |      |   o
R   5 └-Athéna    | ♀ C     R   5 └-JANG |   n
    4             |             4        |   │
    ---           |   K         ---      |   ▼
    3             |             3        |   Č
T   2   Hefaistos-┘ ♂ O     T   2   JIN--┘   í
    1                           1            n
    -----------------           ------------ a
změna polarit (pohlaví)      změna opomenuta

74

   Správně  provedené  převrácení  polarit  je
zachováno  v  řecké   mytologii.  -  Ze  Zeuse
samotného, bez přičinění  Héry, vzniká Athéna,
a z Héry samé, bez přičinění Dia, Hefaistos.

   ... Jde tedy o  záměnu Puruši a Prakrti (AN
a KI) za  činnou a pasivní  složku projeveného
světa.

   Ženský  princip   KI  si  našel   cestu  do
Japonska   mimo   to   i   ve   svém  původním
nezkomoleném smyslu - energie, Šakti.
   Pod  pojmem  KI  však  můžeme  rozumět  jak
neprojevenou přírodu (úroveň 8), tak ji chápat
i včetně  projevené  přírody  (úrovně  1 - 7).
Často  pojmově  splývá  s  radžasem, neboť při
dostatku radžasu proudí tělem i dostatek KI.

   Tento  přenos  z  Babylonu  by neměl nikoho
udivovat.  Vždyť  i  japonské  "šin" (např. ve
slově   "šintoismus"  (není   nic  jiného  než
babylonský    bůh    Měsíce   "Sin"   (totožný s  měsíčním  bohem  "Si"  peruánských  Chimů),
všeobecněji známý především jako indický Šiva.

Kdy k tomu došlo?
   Plné čáry značící  jang a přerušené značící
jin   údajně  objevil   mytický  císař   Fu-si
(Fo-hi), roku 3200 př. l.
   -  Toto datum  by si  měli zapamatovat  ti,
kteří  se  snaží  klást  vznik makrobiotiky do
ještě  starší doby.  - Mytické  údaje o  stáří
nebývají podhodnoceny. Pokud neodpovídají, pak
jsou spíše přehnány.
   (Pokud se Metuzalém  nedožil právě 969 let,
určitě nežil déle.)

75

Hlavní chyby učení Jin a Jang
-----------------------------

I   neznalost   sattvy,   což   omezuje   jeho
    použitelnost   pouze   na  úrovně  tamas –
    radžas.

II  převrácení polarit

   V některých případech  není vůbec důležité.
Podobně jako  u žárovky nevadí,  že elektrické
póly  jsou  také  značení  opačně.  Jednoduché
systémy - např. I ťing fungují i tak.
   Pokud však někdo chce na takovém nesprávném
pojetí   budovat  nějaké   složité  myšlenkové
konstrukce, zkrachuje, jako  v elektronice bez
znalosti skutečného směru proudu.

     Nicméně i s těmito dvěma chybami je
     možné sestrojit jednoduché fungující
     mechanismy.

III je těžké poznat, kdy  se mění jang v jin a
    naopak

   Většina  "zasvěcenců" se  proto spoléhá  na
to, že mohou laikům namluvit cokoliv.

IV  přiřazení  předmětu  k Jangu  či Jinu není
    tak  jednoduché  -  často  ani  nemůže být
    jednoznačné.

   Tudíž:
1. chybné pojetí (I, II)
2. přílišná možnost příliš volného výkladu
   (III,IV)

76

Toto berte jako pohádku, skutečnost, nebo jak
---------------------------------------------
chcete
------

Pak se to stalo.
Sešli se kouzelníci.
Někteří přišli z velké, velké dálky,
přes oceány,
přes hory.
Sešli  se k  velké soutěži,
jenže tohle byla soutěž
v temných věcech.

Tak tedy
sešli se všichni
kouzelníci odevšad,
kouzelníci ze všech puebel
a ze všech kmenů.
Byli tam kouzelníci Navahů,
několik Hopiů a pár Zuñiů.
Měli kouzelnický sjezd,
to se tam konalo.
Vysoko ve skalách z vyvřelé lávy
severně od Cañoncita
sešli se,
aby řádili v jeskyních
ve svých zvířecích kůžích.

Pak už zbyl jediný,
jenž nepředvedl svá kouzla a moc.

Zpočátku se všichni smáli,
ale kouzelník řekl:

Věci se dají do pohybu,
dají se do pohybu naším kouzlem,
aby pracovaly pro nás.

77

V jeskyních za oceánem,
v jeskyních uprostřed temných hor:
lidé s bílou kůží.

Pak se odrodí od Země,
pak se odrodí od Slunce,
pak se odrodí od rostlin a zvířat.
Nevidí život.
Dívají se,
a vidí neživé předměty.
Svět je pro ně mrtvá věc,
stromy ani řeky nejsou živé.
hory ani kameny nejsou živé.
Jelen a medvěd jsou pro ně předměty.
Nevidí život.

Bojí se.
Bojí se světa.
Ničí, čeho se bojí.
Bojí se sami sebe.

Vítr je žene přes oceán,
tisíce v obrovských člunech.

Zabíjí, čeho se bojí,
všechnu zvěř.

Budou se bát lidu.
Zabíjejí, čeho se bojí.

Mrtvá těla pro nás.
Krev pro nás.
Zabíjení, zabíjení, zabíjení, zabíjení.

Věci už se daly do pohybu,
daly se do pohybu naším kouzlem,
daly se do pohybu,
aby pracovaly pro nás.

78

Věci se už daly do pohybu,
daly se do pohybu.
Aby ničily.
Aby zabíjely.
Předměty, které pracují pro nás,
předměty, které jednají za nás.
Provádějí to kouzlo
vedoucí k utrpení,
vedoucí k trýzni.

Víří,
víří,
víří,
víří.
Věci se už daly do pohybu,
daly se do pohybu.

   Toto  kouzlo   probíhalo  nerušeně  dlouhou
dobu. Nakonec však bylo přece jen ohroženo. Do
Ameriky  začali  přijíždět  indičtí  jógini  a
hlásali ahinsu  -  neubližování, nezabíjení, a s tím  spojenou  vegetariánskou stravu.  Učili lidi  opět  vidět život  ve zvířatech, rostli- nách, přírodě.  Hrozilo,  že  se  sníží  počet oněch "mrtvých těl pro nás".
   -  A  tak  se  na  obhájení zabíjení začala
šířit makrobiotika.

   Na každé  kouzlo však je  možné se napojit.
Napojit  se na  sílu, kterou  je prováděno,  a
tuto   sílu  použít   podle  vlastního  přání,
případně ji obrátit proti kouzlu samému, takže
se kouzlo zruší.
   To je zase skryto ve výroku, že pokud by se
našel   člověk,  který   by  správně  vyslovil
slabiku AUM, světy  zaniknou. Neboť světy jsou
stvořeny touto slabikou, tímto kouzlem.

79

   Pokud   je   tedy   možné   zrušit  všechny
existující  světy, proč  by se  nemělo podařit
zrušit nějaké temné kouzlo?

                      *

            Vířící temnota
            se dala na cestu
            pomocí zlého kouzla

            a
            zlé kouzlo
            se obrátilo proti ní.

            Zlé kouzlo
            se vrátilo zpět
            do jejího břicha.

            Zlé kouzlo
            se vrátilo zpět
            a prostoupilo ji.

            Vířící temnota
            se vrátila k sobě samé.

            Všechno zlé kouzlo
            si nechá pro sebe.

            Neotevře své oči
            působením kouzla.

            Znehybněla
            účinkem vlastního kouzla.

            Je teď mrtvá.
            Je teď mrtvá.
            Je teď mrtvá.
            Je teď mrtvá.

80

                      *

            Jitro,
            přijmi tuto oběť.
            Jitro.

    verše navažské spisovatelky Leslie Marmon
    Silk-ové, z jejího románu Ceremony
    podle ukázky ze Světové literatury 3/83

81

Vznik makrobiotiky
------------------
   Její zastánci  tvrdí, že jde  o velmi staré
učení,  pro které  použil názvu "makrobiotika"
poprvé Oshawa.
   Opak  je pravdou.  Slovo "makrobiotika"  je
starořecký  výraz,  kdežto  to,  co  se  tímto
výrazem  dnes  označuje,  vzniklo  až  po  II.
světové válce.
   Slovo samo značí pouze "dlouhověkost", tedy
způsob,  jak  se  dožít  vysokého věku. Nějaké
spekulace  o splývání  mikrokosmu a makrokosmu
nejsou na místě.

   S  učením   Jin  a  Jang   má  makrobiotika
společnou   pouze   terminologii.   Nic   víc.
Starobylost  tohoto  učení  ještě  nepotvrzuje
stáří makrobiotiky.
   Podobně   jako   stáří   nalezených  střepů
neznamená, že  v té a  v té době  žili na Zemi
makrobiotici.  - Mnozí  zastánci  makrobiotiky
jdou  ve  svém  fanatismu  tak  daleko,  že se
považují   za   vynálezce   hrnce.   U   všech
archeology   vykopaných  nádob   by  nejraději
viděli nápis:
"makrobiotický kultovní předmět".
(- Co když těch pár střepů, na kterých stavějí
svou starobylost,  vůbec nepochází z  hrnce na
vaření?)

   Prohlížíme-li   si   makrobiotické   spisy,
vidíme  tu obrovskou  snahu nazývat  přirozené
věci jménem "-izmů" - makrobiotických termínů.
- Vynalezli "šigrošádu".
   Je tu namyšlenost větší než u vládců, kteří
se nechali prohlásit za bohy.

   Jídla  je možné  použít na  duchovní cestě.
Dokonce  i   tamasického.  Je  to   v  případě

82

bhakti-jógy, kdy se tamasem koriguje špatně se
vyvíjející cit.

   Pokud  je cit  ovládán  tamasickým rozumem,
různými  dogmaty, tato  dogmata mají  platnost
jen  v rámci  sekty. Pokud  jsou vyneseny ven,
stávají se holými nesmysly.
   V   případě   použití   tamasu   obsaženého v  potravě   je  nezbytné   vedení   zkušeného učitele. Přinejmenším tak zkušeného, že se již nepovažuje za  makrobiotika.  Každý žák  totiž potřebuje  zcela individuální  stravu, a  není
schopen  si  ji  určit  sám.  Nikdo nemůže jít
touto cestou bez přímého vedení.
   Všechna  bhakti-jógická  cvičení  je  třeba
vázat na přímé vedení,  podobně, jako se léky,
které se hodí jen v některých případech, vážou
na lékařský předpis.
   Myslet si,   že na základě nějakých receptů z nějakého  bhakti-jógického  ášramu  je možné
spasit svět, je stejné,  jako si myslet, že je
možné  spasit  svět  na  základě  léků,  které
užívala vaše babička.

   Předpokládá  se, že  čínské stravování bylo
ovlivněno již starořeckou makrobiotikou. Těžko
to  dnes   dokázat.  Zcela  jistě   však  bylo
ovlivněno pozdější evropskou makrobiotikou:

   Makrobiotika  (z  řec.)  je  návod, jak lze
život  na  nejdelší  možnou  dobu  prodloužiti
určováním správného způsobu  života čili živo-
tosprávy. Nejznámější stala  se m. Hufelandova
z r. 1796  (a pak velmi často;  též do češtiny
přeložena  J. Palkovičem  a vyd. ve Vácově  r.
1800), jež vytlačila dřívější regimenty zdraví
a velutarie.  Po jejím  způsobu sestaveny byly
později nejrozmanitější  zdravovědy, spisované
od dobrých odborníkův i naprostých laikův.
     (Ottův slovník naučný, díl XVI, r. 1900)

83

   Hufeland  Christoph Wilhelm,  lékař německý
(x 1762  v Langensalze  -  + 1836  v Berlíně).
Lékařství  vystudoval  v  Jeně  a v Gotinkách,
načež po  10 let působil  jako praktický lékař
ve   Výmaru,  stýkaje   se  tu   s  Wielandem,
Herderem, Göthem a Schillerem. R. 1793 stal se
professorem  v  Jeně,  kdež  přednášel zejména
makrobiotiku s neobyčejným úspěchem. ...
...  Literární  činnost   jeho  byla  ohromná,
obsahujíc   přes  400   prací.  Z  hlavnějších
uvádíme:  Makrobiotik,  oder   die  Kunst  das
menschliche Leben zu  verlängern (Jena, 1796 a
četná vydání něm. a překlady, i čínský); .....
      (Ottův slovník naučný, díl XI, r. 1896)

   Těžko  říct, nakolik  se těmito  evropskými
učeními  nechali  ovlivnit  učitelé  v bhakti-
jógických ášramech, když začali používat jídla
k vedení svých žáků.

   Na  makrobiotice  nejvíc  zaráží,  že na ní
není  vůbec nic  orientálního. Je  založena na
evropském "vědeckém" způsobu myšlení.
   - Vše "makrobiotické" je stejně "japonské",
jako  foťáky a  motocykly. Na  rozdíl od  nich
však již není japonské ani jméno.

   Není  pravda,  že  by  makrobiotika nemohla
uškodit.
   Už  "standardní  makrobiotický  režim" není
vyvážený, jak se tvrdí, ale je JIN.
   Proto oslabuje a otupuje.

   Nadšení  z  makrobiotiky  je  podobné  jako
původní nadšení  z DDT. -  Vidí se jen  určité
výsledky,   ale  neuvažuje   se  o  vedlejších
účincích.

84

Chyby makrobiotiky
------------------
1. Buď je člověk 100  % makrobiotikem a cpe do
   sebe 1 - 2 pečené husy denně.
2. Nebo  je   vegetariánským  makrobiotikem  a
   otupuje  se tamasickou  stravou, která  pro
   něj není vhodná.
3. Nebo  má to štěstí, že  se mu podaří vybrat
   jin a  jang, které se k  sobě navzájem hodí
   (pravděpodobnost asi jako výhra v loterii),
   a získá zdraví a  "síly". Ale pak mu hrozí,
   že  pro  nedostatek  sattvy  bude stržen do
   černé magie.
      V   každém    případě   je   makrobiotik
"retrográdní".

   ! Vegetariánská forma makrobiotiky je  !
   ! určena k tomu, aby člověka otupila,  !
   ! a přiměla jej opět jíst maso.        !

   (Copak je nějaký pokrok  v tom, že se tamas
obsažený  v  mase  nahradí  tamasem  obsaženým v zelenině?
   Dokonce  ani ubližování  se tím  nezabrání.
Znáte jistě  rčení "blbej až to  bolí". A sku-
tečně, pokud budete  jíst delší dobu makrobio-
tickou stravu,  budou vaši bližní  při pohledu
na nás pociťovat svíravé pocity u srdce.)

   Makrobiotika je nízké učení. Pokud se na ni
dá člověk, který je  na jisté duchovní úrovni,
neplní své poslání, a může jen očekávat trest.
Nejznámější  takovou  obětí  makrobiotiky  byl
John Lennon.

   Ony věčné  řeči o tom, že  když bude člověk
pít  mléko,  stane  se  telete!  Dobře  na  ně
odpověděla matka,  když řekla: "To  radši budu
teletem než abych byla kráva!"

85

   To  věčné  zuřivé  nadávání  na  sattvickou
stravu!
   I  původní ášramová  "makrobiotika" by byla
vhodná jen pro ty, kteří se zatím pohybují jen
v úrovních  tamas  -  radžas,  a  potřebují si
nejprve  vyrovnat vztahy  mezi těmito  gunami,
než půjdou dál. Zatím mají problémů dost, jsou
plně vytíženi, nepotřebují  si uvolňovat další
karmu,  a  tak  je  pro  ně  sattvická  strava
zbytečná.
   Je však třeba si zapamatovat, že:
Sattvická strava se pro makrobiotiky nehodí ne
proto, že  by byla špatná,  ale protože je  jí
pro ně škoda.

   Makrobiotici  soudí   jen  podle  příznaků. Z neznalosti házejí  jak sattvu,  tak tamas do
jednoho  pytle   s  označením  JIN.   Sattvu -
nečistoty  vyplavené  na  povrch  z  hloubi, a
tamas - nečistoty nanesené na povrch zvenčí.
   Většina  lidí  vidí  rozdíl  mezi  vlastním
plivancem    a   plivancem    někoho   jiného.
Makrobiotici, zdá se, nikoli.

   Makrobiotici   se   z   neznalosti   sattvy
uchylují   k  léčení   otupením.  Dokonce   to
považují  za  nanejvýš  přirozený  způsob.  To
proto,    že    otupující   látky    získávají z "přirozených" zdrojů. - Vzhledem k  tomu, že
účelem je pouhé otupení,  není to, myslím, tak
důležité. Bylo by jistě cestou menšího odporu,
koupit   si  oblbující   prášky  v   nejbližší
lékárně,   než  trávit  hodiny  ve   frontě  a v kuchyni.
   Makrobiotici  se  chlubí,   že  neléčí  jen
příznaky  nemoci, jako  moderní lékařská  věda
(symptomatické   léčení),  ale   samu  příčinu
nemoci.  To není  pravda. Podobně  jako lékaři
léčí pouze  různé chorobné příznaky  - projevy

86

nemoci, a ne nemoc samu, tak makrobiotici léčí
pouze nemoc - projev karmy, bez ohledu na její
karmickou příčinu. Makrobiotici  jsou tedy jen
o schod dál, tak ať nekřičí spatra.
   -  Člověk  je  jen  otupen,  shledán nezpů-
sobilým  přicházející  problémy  řešit,  a tak
jsou odloženy na později.
   Karmě člověk neuteče. Je to stejně dětinské
jako chození za  školu a schovávání žákovských
knížek,  nebo stejně  "dospělé", jako  když má
někdo starosti, tak se jde vožrat.
   Lidé však  jsou malé děti,  které si myslí,
že vše vyřeší tím, že budou chodit za školu.

   Makrobiotika  je jen  velmi povrchní. Soudí
jen  podle  efektu,  neboť  nějaká  hloubka  -
sattva je jí neznáma.

   Možná, že  se někomu budou  zdát mé řeči  o
sattvě divné. Jeho řeči však znám:
"Copak  existuje  střízlivej   stav?  Kdo  kdy
takovou blbost slyšel!"

   Jisté  makrobiotičce, chlubící  se tím,  že
nepotřebuje    kapesník,    bych   mohl   říct v Rámakrišnově stylu:
"To  čeho   jste  dosáhla  tím,   že  jste  si
požíváním otupující stravy snížila inteligenci
o 40 IQ, dosáhne jiný  prostě tím, že si vezme
kapesník."
   Nehledě na  to, že tvrzení,  že makrobiotik
se pozná  podle toho, že  nenosí kapesník (asi
si otírá ruce o kalhoty), a že v Japonsku jsou
všichni  makrobiotici,   se  poněkud  rozchází s etnografickými  údaji,  že  Japonci  jakožto
čistotný národ kapesníky odedávna používali.
(V  Evropě  to  ještě   do  nedávné  doby  tak
samozřejmé nebylo.)

87

   Makrobiotické  předpisy, že  člověk má jíst
jen to,  co roste v  jeho blízkosti, maximálně
ze vzdálenosti  40 km a  odsuzování tropického
ovoce,  vznikly  zkomolením  pojetí  grhasthy,
člověka   úrovně   citu,   váišji,  zemědělce,
člověka,  který  si  má  jídlo  pro  sebe  sám
vypěstovat.
(Všimněte  si  anglického  "field"  -  pole, a
"feel" - cítit.)
   (Mimoto  tyto  své  zásady  příliš důsledně
nedodržují.    Na   jedné    straně   zakazují
pomeranče, na druhé straně shánějí mořské řasy
a olivový olej,
... a jezdí nakupovat do Drážďan.)

   Kořenné čaje, podobně  jako vše co obsahuje
kořeny, není možné  doporučovat všeobecně, ale
jen ve zvláštních případech - poradí-li vám to
zkušený bylinkář.

   Úvahy, že nevhodná kombinace  - maso a cukr
("potraviny"  extra  jang   a  extra  jin)  je
příčinou  stoupajícího počtu  duševních chorob
v civilizovaných   zemích,  jsou   v  podstatě
správné.  -  Odpovídá  tomu  i  skutečnost, že
právě  spotřeba  masa  a  cukru  jsou hlavními
statistickými     údaji      pro     posouzení
"civilizovanosti země".
   Je však  otázkou, zda je třeba  maso a cukr
ještě  kombinovat.  Neboť  maso  a  cukr  jsou
látky,  jejichž požívání  samo o  sobě je  pro
člověka nanejvýš nepřirozené.

Maso   proto,   že    člověk   je   zoologicky
býložravec.   Jíst   maso   přísluší   člověku
biologicky  asi  stejně,  jako  krávě chroupat
kost.
A cukr,   protože  jde   o  látku,   která  se  v přírodě v podstatě nevyskytuje.

88

Kdo  si nechce  kazit chuť,  ať tuto  kapitolu
raději nečte

Kuši, makrobiotická modla č. 1
------------------------------
   Jelikož se  jména špatných lidí  nemají ani
vyslovovat, dále jen K.
   Je až  neuvěřitelné,  jak si  lidé  dokážou z někoho udělat modlu,  zakrývat jeho chyby, a
vést o jeho  neartikulovaných skřecích debaty,
"co tím chtěl básník říci".

Posuďte sami úroveň makrobiotické modly:

   K. rýsuje pyramidu sestavenou z tvorů podle
stupně    jejich   inteligence.    Dole   málo
inteligentních, a nahoře, na samém vršku stojí
člověk.
   On,  člověk, může  jíst všechny  tvory, ale
žádný tvor nesmí jíst jej.
   -  Je   to  ukázkové  léčení   si  komplexů
méněcennosti zabíjením.

... A všechny bytosti  musí být hrozně vděčné,
když  je sní  někdo, kdo  stojí výše,  a úplně
nejvděčnější  musí  být  když  je  sní člověk,
neboť tím, že je člověk  sní, dělá z nich také
člověka, a tak urychluje  jejich vývoj o mnoho
miliónů let.
   Osobně s takovými názory nesouhlasím, a tak
pokud   na   mne   půjde   nějaký  makrobiotik s vidličkou  a  s  maturitním vysvědčením,  na
kterém má samé jedničky, se zlou se potáže.

   Ačkoli v mnoha  západních státech jedí lidé
téměř    tolik    masa,    kolik    doporučuje
makrobiotika,   myslím,    že   ještě   nikoho
nenapadla ona zvrácená myšlenka, že by zvířata

89

měla být za to, že se dostávají do "posvátného
lidského žaludku" vděčna.

   U   všech   loveckých   národů   se  naopak
vyskytuje   zvyk,   projevit   úctu  ulovenému
zvířeti, poděkovat mu a omluvit se mu.
(Pěkná  ukázka je  opět v  románu Ceremony  od
Leslie Marmon Silk-ové.)
   Tento  zvyk se  uchoval dokonce  i v takové
věci, jako  je myslivost -  evropském zabíjení
pro zábavu. Ulovené zvěři  se jako projev úcty
vkládá  do  úst  ulomená  větvička - "poslední
hryz".
   Pokud    člověk    jí    zvířata    "právem
silnějšího", je  to pouze projev  hrubosti. Je
to  známkou  duchovní   degenerace,  kdy  není
schopen  navázat  se  zvířaty  nebo  i s lidmi
vztah  jiným  způsobem,  než  jejich pozřením.
"Láska prochází žaludkem."
   (Všimněte si, že takový  člověk říká, že má
rád kuřata, ryby, atd.)
   Vyžadovat však od oběti navíc vděčnost - to
je vyložená perverze.

   Pyramida je sice hezká,  ale K. zapomíná na
červy,  kteří  ho  po   smrti  sežerou,  a  na
baktérie, které jej hlodají již teď.
   Člověk  tedy není  nejvýš. -  Nejde totiž o
žádnou  pyramidu, ale  o kruh,  koloběh. - Ono
kolo  samsáry, které  člověk právě ubližováním
- zabíjením a pojídáním živých tvorů stále víc
a víc  roztáčí.   Čím  pokročilejším  bytostem
ubližuje, tím víc si vytváří špatné karmy. Tím
víc  budou také  bytosti na  oplátku ubližovat
jemu.

   ... Otázka, jaký člověk v lidských střevech
z těl snědených živočichů  vzniká, už přestává
spadat do oblasti výživy.

90

   Výklad     výroku     Tomášova    evangelia
"Blahoslavený je lev,  kterého sní člověk ..."
ve  smyslu, že  se jedná  o doporučování lvího
masa jako vhodné  potraviny také jasně ukazuje
úroveň, na  které se K.-ho  myšlenky pohybují.
Nehledě  na to,  že citovaná  verze nesouhlasí
s originálem.

   Vyvozovat  ze  skutečnosti,  že  člověk  má v polovině čelisti 8 zubů, z toho 1 špičák, že
má  jíst  1/8  masité  stravy,  může  připadat
logické jen do té doby, než člověk nahlédne do
otevřené   tlamy  hrocha   a  spatří   špičáky
velikosti   mužského  předloktí.   ...  Hlavní
potravou hrocha jsou přitom lotosy.
   Pokud je hroch pro Japonce příliš exotický,
můžeme  jmenovat  asijské  přežvýkavce, kterým
vyčnívají špičáky z úst  - kančilové, kabaři a
srnčík   čínský,   všichni   žijící   nedaleko
Japonska. Například kabary bychom mohli nazvat
"šavlozubými jeleny".
   (Jeden  známý  reagoval  na  K.-ho  tvrzení
otázkou: "Co když má někdo špičáky zkažené? To
pak musí jíst zkažené maso?")

   Ona  1/8 není  ničím jiným,  než schválením
status quo, odsouhlasením  spotřeby masa běžné
ve Spojených státech.

   K. předepisuje, že 1/8  stravy má být maso.
Brzy mu to však nestačí, a tak zaokrouhluje na
15 % (1/8 je jenom 12,5 %). Nakonec je mu málo
i to, a  tak prohlašuje, že muž  musí jíst víc
masa   než   žena.   Jelikož   tu  není  žádný
"objektivní  důvod"  -   muž  přece  nemá  víc
špičáků, bude  asi celé toto  tvrzení spočívat
jen na tom, že sám sebe považuje za muže.

91

   ...   A  ony  nadávky,  že  "vegetariánství
pramení z nepochopení vesmírného řádu"!

   Je   velkým   omylem,   domnívat   se,   že
makrobiotika je založena  na tradiční japonské
stravě. V  Japonsku se dříve  nikdy tolik masa
nejedlo.  - Statistika  tvrdí, že  před válkou
byla  v  Japonsku  roční  spotřeba  na jednoho
obyvatele: 2,8 kg masa a 9,6 kg ryb.
   (V případě oněch 15 % by to znamenalo 226 g
potravy denně.  To je asi  desetina skutečného
množství. - Masa se  tedy v Japonsku jedlo 10x
méně, než kolik radí makrobiotika.
- Je  tedy vidět,  že  se  K. v  Americe pěkně
zmlsal biftekama.)

   K. uvádí i složení makrobiotické stravy bez
masa.  Za tím  se však  skrývá nechutný škleb:
"Však oni ty blbci  nakonec přijdou k rozumu a
zjistěj, že nad maso není!"
   Nahradit  tamas v  mase tamasem  v zelenině
není  žádný  velký  pokrok.  Pokud bude člověk
takovou otupující stravu jíst delší dobu, jeho
jemné  cítění,  které  jej  vedlo  k  tomu, že
přestal jíst maso,  se utlumí, zhrubne,  dojde k onomu "rozumu", a bude se opět cpát vepřovým a hlasitě přitom prdět.
   K.   nenávidí  vegetariány.   Podobně  jako
ožrala pohrdá střízlivým.

   K. hájí  maso i proto,  že je prý  důležité
pro muže, neboť zvyšuje jejich plodnost.
   Na  tom  však  není  žádné  plus. Naopak. -
Vždyť jde jen o snahu bytostí, narodit se tak,
aby je nesnědl.

   Velice divné představy má K. o těhotenství.

92

   Je   zarážející,  že   ačkoli  uznává,   že
posmrtné světy jsou vyšší  než tento, vůbec mu
nedochází,  že stržení  duše z  těchto vyšších
světů   do   pozemského   nemusí   být  zrovna v  pořádku.    A   tak   odsuzuje   jakoukoliv
antikoncepci.
   ... Makrobiotici by si vůbec měli uvědomit,
že  lidstvu  hrozí   daleko   větší  nebezpečí z přemnožení než ze špatného jídla.  Neměli by se dívat jen do hrnce.
   Měli  by  si   uvědomit,  že  právě  břicho
těhotné  ženy je  onou "panděřinou  skřínkou".
Třebaže tu mate podoba s nacpaným teřichem.

   ...  Úvahy  o  tom,  že  kdyby  lidé  jedli
makrobioticky,  tak by  se nepřemnožovali jsou
sice hezké,  ale skutečnost, že  K. má 6  dětí
tomu moc nenasvědčuje.

   Přesto  má K.  velmi podivné  představy i o
pohlavním styku. - Že žena nedojde uspokojení,
pokud  není  děloha  masírována  vystřikujícím
semenem! Alespoň se  mohl zeptat manželky, než
takovou blbost napsal.
   Takové  přeceňování   důležitosti  mužského
semene je znakem silného primitivismu.
   (Jinak pro úplnost dodejme: erekce - radžas
- jang, ejakulace - tamas - jin.)

   V  oblasti duševních  jevů je  to již úplný
děs.
   Všude  se  ohání   číslem  7,  aby  vypadal
zasvěceně - číslo 7 je přeci "tajemné" - přeci
7 čaker a podobně.
   Nad   tím,    jaké   vlastnosti   přiřazuje
jednotlivým čakrám,  by podle mého  soudu měly
vstávat  hrůzou  vlasy  na  hlavě každému, kdo
někdy    byť   i    jen   zběžně   prolistoval
hatha-jógickou příručku pro úplné začátečníky.

93

   Někde  se  dočetl,  že  "světec  nemá sny",
a vyvozuje z  toho, že cestou  ke svatosti je,
spát tak tvrdě, že člověk sny zapomene.
(Samozřejmě  - Buddha  - Probuzený,  tedy ten,
který stále bdí, je neustále při plném vědomí,
a tedy nikdy nespí, ani sny mít nemůže.)

   Snad  je  senzibilem,  a  pendl - kyvadélko
v jeho  ruce  skutečně  funguje.  To  jej však
ještě nezplnomocňuje k šíření nového učení. To
by   mohl   být   každý   proutkař  -  studnař
spasitelem.
(Kyvadélko   funguje   u   většiny   lidí.   U
černomagického  média  jakým  K.  je  by to už
vůbec nemělo zarážet.)

   K. sice  také staví ženu  nad muže, dokonce
říká i něco podobného co Šúdraka. Když však na
jiném  místě  vidíme  psáno,  že  muž má dávat
celou  výplatu  manželce,  je  zřejmé, že toto
tvrzení  pramení z  jiného zdroje  než poznání
polarit. - Je asi pěkně pod pantoflem!

   To  věčné uctívání  duchů! Zdůrazňování, že
se  má  jíst   makrobioticky  především  kvůli
duchům - neboť  pokud člověk jí makrobioticky,
neživí jen sebe, ale také duše svých zemřelých
předků! To přece mluví samo za sebe!
   (Jinak  nemám  žádných   pochyb,  že  pokud
člověk  jí makrobiotickou  stravu se  spoustou
tamasické zeleniny, skutečně "duchy", astrální
světy, živí.)

   To neustálé modlení se za něco a za někoho,
neustále zdůrazňovaná vděčnost předkům a jiným
konkrétním    osobám.     Samé    zdůrazňování
důležitosti získání "sil", zdraví a schopnosti
léčit.

94

   Vše to jsou věci  spadající plně do oblasti
radžasu,     náboženství,     navíc     špatně
pochopeného.
   - To  je v příkrém  rozporu s tvrzením,  že
makrobiotika je založena na základě zenu.
Zen  totiž není  nic jiného,  než (přes čínské
ČCHAN)  zkomolené  sanskrtské  slovo  DHJÁNA -
meditace.  A meditace  je stav,  který je  nad
náboženstvím. Meditace je navíc neosobní stav.
   Makrobiotika se pohybuje jen ve dvou gunách
- tamasu a  radžasu, jinu a  jangu. Kdo poznal
skutečnou  meditaci, kdo  poznal třetí  gunu -
sattvu, nemůže již být makrobiotikem.

   Ohledně fyziognomiky: Není  třeba se někomu
dívat na uši, abyste  věděli, jestli si od něj
máte půjčit peníze nebo ne. Spíš je třeba znát
celé přísloví:
"Kdo  lže  ten  krade,  kdo  se  mýlí,  ten si
půjčuje." (Ten  kdo ví, ví  že má vše,  že nic
nepotřebuje.)
   ...  Samozřejmě, každý  člověk má  do jisté
míry právo na omyl.

   Jeho  kosmogonie  a   kosmologie!  To  jsou
nepředstavitelné fantasmagorie.  Ze začátku mě
napadla   podobnost  s   Kuklovou  biologickou
filosofií, ale  i ten má  oproti K. asi  1000x
větší rozhled.

   Jeho  povídání o  minulosti a  budoucnosti.
Když jsem to četl  v záznamech jeho přednášek,
měl   jsem    dojem,   že   "starý    pán   má
posluchačstvo,  a   tak  si  pouští   ústa  na
špacír". (Něco jako pan Houser.) Nevěřil jsem,
že by tyto věci  mohl myslet vážně a považoval
jsem jejich  zveřejňování za neúctu  ze strany
zapisovatelů.   Za    stejně   neslušné   jako
zapisovat všechna přeřeknutí a zakoktání.

95

   Jelikož  však  tyto  věci  píše  i do svých
knih, asi to vážně myslí.

   Snad   nejvýmluvnější  je   dokazování,  že
mimozemšťané  musí  pocházet  z  naší sluneční
soustavy,  protože  "dál  se  létat  nedá".  -
Naprosto přesná obměna  tvrzení nějaké vědecké
hlavy minulého století, že "pokud vlak dosáhne
rychlosti 50  km za hodinu,  všichni cestující
zešílí".

   Nebo ono velice podložené tvrzení:
"Nejdřív  musíte  vědět,  že  za  4.000 let se
odehraje  dosti  velká  katastrofa,  jíž budou
musit  vaši  potomci   čelit.  Potom  se  bude
uskutečňovat   stále   více  a  více   setkání s mimozemskými bytostmi."

   Na podporu  svých řečí o  mimozemšťanech si
dokonce   vymyslel,  že   ohledně  tunguzského
meteoritu    "Sovětská   vláda    pak   vydala
prohlášení, že se jednalo o nukleární výbuch."
   Něco  takového může  tvrdit Francouzům.  (O
kterých je  navíc známo, že  se snad ze  všech
národů    učí   nejméně   cizí  jazyky.)   Ne  v  socialistické  zemi,  kde  mají lidé  jakéž takéž  představy  o  tom,  co  sovětská  vláda může a nemůže prohlásit.

   A tak od člověka, který pro podepření svých
výmyslů  falšuje  jak   výroky  Ježíšovy,  tak
prohlášení sovětské vlády, raději dál!

   ... Také  tvrzení,  že ono  jablko  snězené v ráji bylo zcela konkrétním rajčetem, poněkud
naráží na  skutečnost, že rajčata  nerostou na
stromech.
   (K. až neuvěřitelně nenávidí rajčata. - Asi
po nich dostal kopřivku.)

96

   Z toho,  co K. říká,  nevysvítá, že by  šlo
o člověka,  který v  životě dosáhl  byť i  jen
jednou  skutečné  meditace,  skutečného  zenu.
Spíš naopak.
   Osoba K.-ho  na mne působí  dojmem člověka,
který musí doma poslouchat  manželku, a pak se
na  veřejnosti  odreagovává  pochybnými řečmi,
jimiž si chce dokázat svou důležitost.
   Jediné,  co  si  vůči  manželce  dovolí, je
pohádat se při obědě o kuřecí stehno.
   Není žádnou silnou osobností.

   Zprvu   jsem  měl   jeho  učení   pouze  za
nedůležité žvásty. Když se  mi však dostala do
ruky  jeho  kniha  "The  Book of Macrobiotics"
(napřed jsem vycházel jen z jeho zaznamenaných
přednášek  v Puy-en-Velay,  1978), žasl  jsem.
Bylo to daleko horší než jsem čekal. Tak silné
ovlivnění černou magií jsem nepředpokládal.
   Naskýtá se otázka, kde  se bere síla, která
šíří  tyto nehorázné  nesmysly po  světě. V K.
určitě  ne!  Avšak  v  pozadí  se rýsují temné
síly,  jejichž  neblahé  působení  mi bylo při
psaní této knížky dáno pocítit.

   Makrobiotika je výplod  psychicky zlomené a
zvrácené mysli. Je z  ní velmi dobře cítit ona
mentalita,  která ve II.  světové válce  vedla k tak   ostudným  jevům,   jako  kamikatze   a
lidojedství, v  japonské armádě tak  běžné, že
musely být dokonce  vydávány nařízení, že mají
být  pojídáni  pouze  nepřátelé,  a ne vlastní
vojáci.
   Snad tu i jde  o snahu, vnést tuto zrůdnost
do civilizovaného světa.

97

   Vždyť tvrzení, že makrobiotika je cesta jak
zabránit  přemnožování, lze sloučit  s obhajo- váním   plození  maximálního  počtu  dětí  jen
v případě,  že bude  podřízený, pln vděčnosti,
páchat  harakiri nad  pekáčem svého milovaného
velitele.
   ...    Něco   tak    strašného   jako    je
makrobiotika, mohla zplodit opravdu jen válka.

         ... Skutečná makrobliotika

98

Aspoň něco dobrého
------------------
   Alespoň    je    třeba    pochválit   jednu
překladatelskou  poznámku.  -  Že  český výraz
"držet palce"  může pocházet od  mudry, kdy je
palec sevřen v pěsti,  mudry, která prý pomáhá
držet energii v manipúře.
   Také  jsem se  zabýval etymologií podobných
výrazů. Zajímavý  je například "mít  o kolečko
víc".
   Vychází  z představy,  že člověk  má v sobě
pět koleček  či "švestek". -  Samozřejmě jde o
oněch  pět   čaker,  odpovídajících  projevené
přírodě. Jsou to  čakry múládhára až višuddha.
Do   těchto   čaker   je   vepsáno  48  písmen
sanskrtského písma  - dévanágarí. "Dévanágarí"
znamená  "písmo  božího  města".  Tímto "božím
městem" je myšleno  lidské tělo. Každé písmeno
značí jeden chromozóm.
   U člověka, bytosti  třírozměrného světa, je
psychická   síla   ("hadí   síla")   v   čakře
třírozměrného  světa  -  múládháře.  "Dědičným
hříchem" je, že díky ztrátě dvou chromozómů je
u člověka obtížné,  aby hadí síla  stoupala do
vyšších čaker, a tak  většinou zůstává po celý
život v zemní čakře - múládháře.
"... po  břiše svém plaziti se  budeš, a prach
žráti budeš po všechny dny života svého."
                                    Gen. 3.14
   "Mít  o  kolečko  víc"  značí  stav, kdy se
zapojuje  ještě  další  čakra,  čakra v úrovni
kolen,  čakra dvojrozměrného  světa, která  má
být  u  člověka   již  překonána.  (V  češtině
vyjádřeno i jazykově: čakra = kolo —> kolena.)
   Snad je uváděna do chodu např. přebytečnými
chromozómy   u  debilů   v  případě  trisomie.
- A  samozřejmě, podobně  jako lze  vypěstovat
nezávisle   na   chromozómech   ony   potřebné

99

ztracené   vlastnosti,  je   možné  vypěstovat
i nepotřebné, nadbytečné.
   Kolenní čakře přísluší  číslo 2, považované
za "číslo  ďáblovo". Symbolem tohoto  čísla je
pěticípá hvězda postavená na špičku. Horní dva
cípy jsou považovány za "rohy ďáblovy". Hvězda
je etymologicky dvězda.
   Číslu  2 přísluší  hmotné touhy,  pocity. -
"Poslouchat  kolenem"  tedy  značí "poslouchat
chtíče".

   Rčení  "mít něčeho  po krk"  se vztahuje ke
krční čakře  (višuddha), odpovídající kauzální
úrovni. - Člověku se uvolňuje karma.

   ...  Největší  tajemství  neustále pobíhají
kolem nás. Jenom si jich všimnout.

   ...  Také  slovo  "nadpřirozené"  je  velmi
výstižné,  pokud  je   vyložíme  jako  "nad  -
přirozením".  -  Tzv.  nadpřirozené  věci jsou
totiž projevy vyšších  úrovní, vyšších čaker -
čaker   nad    čakrou   třírozměrného   světa,
múládhárou,  která  je  umístěna  v  rozkroku.
Projevy úrovní, na které se člověk jen obtížně
dostává.
   (Čech   vycítí   stejný  smysl   dokonce  i z anglických výrazů:
 přirozené - natural,
 nadpřirozené - supernatural.
Jelikož "t" se zde vyslovuje "č", máme zhruba:
"načural", a "supernačural".)

   ... Tři guny se skrývají v Širokém, Dlouhém
a Bystrozrakém;  a tři  sudičky -  to jsou tři
druhy karmy (t, r, s).

100
                      V

Závěrečná
---------

      Z přebytku JANG vzniká násilí,
      z přebytku  JIN otupělost, blbost.

   Proto je snadnější  poznat přebytek jangu -
chuť na maso, podrážděnost, atd.
   Poznat otupělost vzniklou přebytkem jinu už
je horší.  - Je těžké poznat  v otupělém stavu
vlastní tupost.
   -  Spíš  si  uvědomí  vzteklý  člověk  svůj
vztek, než hlupák svou hloupost.

   Proto je třeba  dávat velký pozor především
na tamasickou potravu.
   Ze  všeho  nejdůležitější  je  přestat jíst
cukr. - Dokud si budete oslabovat vůli cukrem,
je  malá  pravděpodobnost,  že  se  vám podaří
zbavit se nějakého  návyku. - Předpokladem pro
to,  aby  člověk  mohl  přestat  jíst maso, je
přestat jíst cukr.
   Násilný  přechod  na  bezmasou  stravu  při
současném  pojídání  cukru  může  být  i velmi
nebezpečný   pro  zdraví.   -  Cukr   rozkládá
bílkoviny, a  tak, když nebude  moci rozkládat
bílkoviny přijímané v  mase, rozloží bílkoviny
vlastního těla.
   Časem  člověk  přestane  jíst  i brambory a
tamasickou  zeleninu. Časem  sám pozná,  že mu
vaděj.   Dokud  však   jejich  otupující  vliv
necítí, nemusí si dělat násilí.

   Pokud se  chcete postit, ani  tam nesmí být
žádné násilí.  Žádné špatné pocity.  Půst není v žádném případě hladovka.  -  Pokud při půstu
cítíte hlad,  okamžitě jej přerušte  a najezte
se!

101

   Půstem člověk získává  mnoho sil. Uvádí se,
že  člověk  spotřebovává  70  %  své psychické
energie    na   trávení    potravy.   Vypnutím
zažívacího  traktu  tedy  má  pro řešení svých
problémů místo  30 % plných  100 % psychických
sil.  Člověk však  půstem slábne,  a tak tento
přínos trvá jen do  té doby, dokud není těchto
100 % méně než původních 30 %.
   Doba,   kdy   k   tomu   dojde,   je  zcela
individuální,  a  i   u  stejného  člověka  je
výrazně různá  v různých obdobích.  Může jít o
hodiny i o měsíce.
   V některých obdobích, kdy se uvolňuje mnoho
vztahů s astrálními světy, není vůbec možné se
postit.  Jakmile  se   člověk  pokusí  nejíst,
neplatit  svou daň,  je velmi  tvrdě přinucen,
aby si to rozmyslel.

   Nemyslete  si,  že  můžete  ve  svém vývoji
dělat  nějaké velké  skoky. Vztahy  s astrálem
bývají velmi silné. Musíte do jisté míry plnit
jeho požadavky.
   Co  myslíte -  můžete si  říct "ode  dneška
nebudu  spát"  a  skutečně  už  nikdy  nespat?
Lékaři tvrdí, že obyčejný člověk bez spánku do
týdne  zemře.  Přesto  jsou  lidé,  kteří tyto
svazky   s  astrálem   nemají,  nebo   se  jim
momentálně neuvolňují, a spánek nepotřebují.
   Zaplaťte,  co  jste  dlužni.  Ale  neplaťte
spropitné.

   Až   vypovíte  astrálu   skutečný  boj,  až
půjdete se sádhanou skutečně "na doraz", zcela
to  zničí pravidelnost  vašeho života.  Budete
vždy dělat  to, co je maximálně  nmožné, co je
momentálně  nejvhodnější.  To  je  ono zenové:
"Když  mám hlad,  tak se  najím, a  když se mi
chce spát, tak si jdu lehnout."

102

Pravidelné   cvičení  -   to  je   jen  takové
šolíchání pro začátečníky.
(I když  opět: I velké množství  karmy se může
uvolňovat pravidelně, a malé nepravidelně.)

   Jistým  problémem  je  zbavování  se špatné
aktivní karmy - špatného charakteru.
   To  není možné,  jak si  mnoho lidí  myslí,
nějakým jejím vybitím, nějakým vyřáděním.
   Tato  špatná  karma,  tyto  vaše  vady však
zmizí jednou pro vždy, pokud z vás vypadnou ve
stavu  meditace,  ve   stavu  zenu.  Pokud  se
projeví bez vašeho zasahování.
   (Se zřetelem  na zbavení se  špatné aktivní
karmy   vznikla  všechna   "japonská"  "bojová
umění" - karate, šerm, lukostřelba, ap.)
   V  případě,  že  se  člověk  s  činem nějak
spojuje,  vzniká  tu   karmické  pouto,  další
karma,  která  se  opět  později  projeví  - a
koloběh se opakuje.
   Špatná karma  z vás musí  vyjít ven. Smiřte
se s tím, že v  sobě nějakou tu špatnost máte,
a že ta se dříve  nebo později projeví. Smiřte
se s tím, jací jste. S tím už nic nenaděláte.
   Pouze  tehdy, pokud  přijmete sebe  takové,
jakými   skutečně  jste,   můžete  se  opravdu
zdokonalit. Jinak budete jen teoretizovat.

   Lidé  se  velmi  pletou  v  tom, které činy
dělají skutečně  oni, a které  provádějí pouze
jako médium. Zpravidla to chápou zcela opačně.
   Činy,   ke  kterým   člověk  cítí  nutkání,
neodolatelnou  touhu  -  "já  chci právě tohle
dělat", nedělá nikdy on  sám. Je pouze médiem,
které používají jiní. Tyto činy provádí radžas
- astrál.
   Koná  však  činy,   které  z  něj  vypadnou
samovolně, které se "provedou samy". Tyto činy

103

provádí  jeho  karma,  kauzální  (nejjemnější)
úroveň  jeho bytosti  sama. Tyto  činy provádí
sattva.
   Pokud  cítíte  touhu  po  činnosti,  klaďte
důraz  na  čisté  činy,  činy  kterými  nikomu
neubližujete.

   Jak se vyhnout malérům?
Nakresleme  si   velmi  zjednodušeně  unitární
pole:

   Pokud je  na vaší cestě  nějaký problém, je
možné  se  mu  vyhnout  dvěma  způsoby.  Buďto
zvýšením  rychlosti plynutí  vnitřního času  -
soustředěním, nebo jejím snížením - otupením.
   Metoda otupení přichází  v úvahu jen tehdy,
pokud   je   problém   pro   člověka  naprosto
nezvládnutelný, a  on není schopen  obejít jej
horem. Je to nouzové řešení! - Pokud se člověk
otupí,  nemusí   být  snadné,  dostat   se  do
původního vnímání schopného stavu.
   Ani  metodu   soustředění  nelze  všeobecně
doporučovat.   -   Člověk    se   dostává   do
energeticky  vyšších oblastí,  než na  jaké je
zvyklý, může se vyčerpat  a spadnout. Hrozí tu
nebezpečí přecenění vlastních sil.

104

   Často   proto   bývá   nejlepším   řešením,
nesnažit   se  utéci,   ale  s   problémem  se
vypořádat. Není třeba hned zbaběle prchat.
   ... Nejspíš  právě zde platí  nejvíc heslo:
"přeskoč, přelez, přelom, ale nepodlez!"

   Problémem  je i  skutečnost, že  člověk ani
neví,  jak  je  ona  skvrna  v  poli  před ním
rozložena, jaký  má tvar, a zda  on směřuje do
její horní či spodní části.

   V  případě,  že  jde  o problém přesahující
jeho úroveň, způsobí si soustředěním jen ještě
víc potíží.
   V případě,  že jde o problém,  který je pod
jeho úrovní, nadělá  si mnoho nesnází, bude-li
se mu chtít vyhnout cestou otupení.

   Není  proto  možné  dát  nějaký univerzální
návod,  co dělat.  Jediné, co  je možné radit,
je:
             "Nedělat blbosti!"

Obřad jídla
   Tvrdí  se,  že  je  dobré  se  před  jídlem
pomodlit.  -  Odstraňuje  to  z  jídla  špatné
vibrace.
   Jistě. Pokud  už jste nuceni  jíst nečistou
stravu,  buďte  i  za ni  vděčni,  přijměte ji s odhodláním využít jí co nejlépe.

105

   Nemyslete si  však, že můžete  zůstat u své
oblíbené nečisté  stravy a jenom  ji očišťovat
modlitbou. "Nelze dvěma pánům sloužiti."
   Jezte pokud možno čistou stravu.

   Předně si ujasněte,  proč vaše tělo přijímá
potravu.

   Před každým jídlem  usedněte a koncentrujte
se, Vnímejte sílu Země,  která živí vše, co na
ní   existuje.  Vnímejte,   jak  prostupuje  a
vyživuje vaše tělo. Uvědomte si, kde je Slunce
a vnímejte   sílu,  kterou   vysílá.  Vždyť  i
veškerá síla Země pochází od něj. Uvědomte si,
jak  Slunce udržuje  Zemi coby  živou planetu.
Prociťujte, jak vámi prochází sluneční paprsky
a očišťují vaše  tělo. Nevadí, že  Slunce není
momentálně vidět. Pak  pociťte kosmickou sílu,
která udržuje v harmonii Slunce a celý vesmír.
Vnímejte  ji ve  svém těle,  Pociťte jak  vámi
prochází a pročišťuje sušumnu (páteřní kanál).
Vnímejte  všechny  tyto  síly,  pociťujte  jak
udržují  vaše tělo  při životě,  pociťujte jak
vaše  tělo  očišťují  a  činí  z  něj dokonalý
nástroj. Vnímejte jak jedna  pochází z druhé a
jak původní  síla pramení z  brahma. Vnímejte,
jak  tytu síly  udržují celý  vesmír. Uvědomte
si, jak vzniklo vaše  tělo a jak  je udržováno
při životě.  Uvědomte si, jak  vznikla potrava
kterou  máte  před sebou,  a jakými cestami se k vám  dostala,  a  snažte se  pochopit  proč.
Pozorujte tuto hru kosmické síly a pátrejte po
jejím zdroji.
   Vaše  tělo  je  nástroj,  jehož  úkolem  je
energii   obsaženou  v   potravě  přeměnit  na
energii vyšší, jemnější a  vyzářit ji ve formě
lásky  a míru  do prostoru.  Jezte tak, abyste
tento úkol splnili. Pociťujte ochotu a radost,

106

že  máte  možnost  takto  se  spolupodílet  na
vývoji kosmu.  Pociťujte touhu, provést  to co
nejdokonaleji  a touhu  po dalším zdokonalení,
abyste  mohli svůj  úkol provádět  ještě lépe.
Pociťujte,  že  vaše  tělo  je  nástroj, skrze
který  je  vesmír  ozařován  Láskou,  proudící z Nejvyššího zdroje.

   Mnoho  lidí  se  stále  ještě  domnívá,  že
makrobiotika je vegetariánská. A přitom to, co
hlásá  K. není  nic jiného  než snaha  obhájit
masitou  stravu za  každou cenu,  a to  velice
směšným a primitivním  způsobem. Snaha ubránit
pojídání   masa  před   vegetariánskými  směry
proudícími z Indie.
   Mnozí cítí potřebu změnit svou stravu, jíst
přirozeněji   než  jedli   dosud,  a   tak  si
makrobiotiku    modifikují.    Vytvářejí    si
vegetariánskou  makrobiotiku.  Ale  to  je jen
stavění   na  shnilých   základech.  To  nikam
nevede.
   Cožpak  jste  tak  ubozí,  že si nedovedete
vybudovat  vlastní  systém?  Copak  musíte jen
kopírovat?  Trochu odvahy!  Vždyť nic  horšího
než je makrobiotika se  vám už stejně nepodaří
vymyslet.

   V Indii jsou sekty, jejichž členové se živí
jen mlékem, v jiných zas jen ovocem. Šivánanda
se živil dlouhá léta jen suchým chlebem. Každá
z těchto  tří  diet  obsahuje  vše,  co člověk
potřebuje.   Může   vám   něco   chybět,  když
zkombinujete všechny tři?  Navíc k tomu můžete
ještě lecos přidat.

Budete mít asi takovýto výběr:

107

všechny obilniny
všechny luštěniny
různá semena jako slunečnice ap.
mléko,  smetana,  tvaroh,  sýry,  máslo (lepší
   přepuštěné)
všechny druhy ovoce
některé druhy nadzemní zeleniny
med
všechny druhy ořechů, mandle ap.
čaj čaj, a všemožné čaje bylinné
... a pokud vám  osobně nevadí, můžete mlsat i
čokoládu.

   Jezte  je  v   co  nejpřirozenějším  stavu,
nemíchejte  různé  chutě,  vařte  jen,  co  je
nutné.
   Ideálem je hliněné  nádobí a přírodní oheň.
Vařte  na  mírném  ohni,  tak  abyste nemuseli
dolévat.
   Čistěte  si  jazyk,  ať  můžete plně vnímat
chuť,  jídlo  do   sebe  nehažte  ale  pořádně
rozkousejte a vychutnejte.
   Nejezte  před  spaním  a  nelejte  do  sebe
zbytečně moc vody.

   Uvědomte si, že chuť na maso a jiné násilné
sklony vznikají  z přebytku bílkovin,  a proto
jejich příjem  v takovém případě  omezte. I za
cenu  oslabení  fyzického  těla,  neboť zdraví
duševní je důležitější než zdraví fyzické.
   V  případě slabosti,  únavy, naopak  příjem
bílkovin zvyšte. (Nikdy ne masem!)
   Pokud jde o  sattvickou stravu (mléko, ovo-
ce, med), řiďte se  svou chutí. Neomezujte ji,
neboť byste zpomalovali  svůj vývoj, a nenuťte
se do ní, neboť by se vám mohlo uvolnit příliš
mnoho karmy - všechno by na vás "spadlo".
   Pokud má někdo  chuť na kořenovou zeleninu,
neuškodí mu.  Nikdo se však do  ní nemá nutit.
("protože je zdravá")

108

   Buďte   přáteli  této   přírodní  výživy  a
přijímejte  ji s  pocitem vděčnosti  přírodním
silám, které ji vytvořily.

   ...  A zdaleka  se vyhýbejte  všemu, co  je
nějak spojeno s oním ošklivým slovem na m.

   Vždyť  celosvětová  vláda  makrobiotiky, po
které  K. tolik  touží, by  pro svou  nenávist
k mléku,   ovoci,   medu,   rajským  jablíčkům
a jiným,  vedla  k  vyhubení  dojnic, vykácení
ovocných sadů,  rozbití úlů, a  i zahrádkář by
měl  málo  radosti  ze  své  práce na zahrádce
zbavené stromů, neboť by  neviděl jak mu úroda
roste,  protože  by   pěstoval  jen  ty  druhy
zeleniny, které rostou pod zemí.

Text záložky:

M a k r o b i j o t i c i   m a j í   m a s o.

M y   m á m e   m í s u.

V e z m o u   n á m   m í s u.

Ó ,   m y   s e   m á m e !

                     ***